Справа № 510/863/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку по вул.. Садовій, 57 в м. Рені Одеської області, який належав дідусю ОСОБА_3, після смерті батька ОСОБА_1, померлого 16.06.2015 р. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_1, який успадкував житловий будинок після смерті матері ОСОБА_4 та батька ОСОБА_3. У встановлений законодавством строк звернувся із заявою про прийняття спадщини, крім того, прийняв спадщину в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України, інший спадкоємець першої черги ОСОБА_2 на спадщину не претендує. Пізніше, 05.06.2017 р., позивач звернувся до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач та його представник ОСОБА_5 (ордер серії ОД № 103975 від 26.06.2017 р.) у підготовче судове засідання не зявились, направили до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачка по справі, у підготовче судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_1, помер 16.06.2015 р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4, померла 28.10.2010 р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3, помер 16.03.2000 р.; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1, батько ОСОБА_1, мати ОСОБА_2; копія свідоцтва про укладення шлюбу, серії ІІІ-ЖД № 256402 від 02.12.1989 р.; копія паспорту позивача ОСОБА_1, з відміткою про реєстрацію: Одеська область, м. Рені, вул.. Тимошенко, 1; копія паспорту відповідачки ОСОБА_2, з відміткою про реєстрацію: Одеська область, м. Рені, вул.. Шевченко 8/18; копія інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 45867221 від 22.11.2016 р., спадкодавець ОСОБА_1, заведена спадкова справа 27.11.2015 р.; копія інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 45867331 від 22.11.2016 р., спадкодавець ОСОБА_4, заведена спадкова справа 26.04.2011 р.; копія інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 45867459 від 22.11.2016 р., спадкодавець ОСОБА_3, спадкова справа не заведена; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42265623 від 27.11.2015 р., спадкодавець ОСОБА_1, спадкова справа заведена 27.11.2015 р.; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул.. Садова, 57 в м. Рені Одеської області, самочинних споруд не має, власник ОСОБА_3; копія постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 16.03.2000 року помер ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку по вул.. Садова, 57 в м. Рені Одеської області, на підставі рішення виконкому Ренійської міської ради № 170 від 20.09.1955 р.. Під час життя ОСОБА_3 заповідального розпорядження не залишив, у звязку з чим спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги були дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_1, які прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.), однак не оформили її відповідно до вимог законодавства.

28.10.2010 р. померла ОСОБА_4, після її смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку по вул.. Садова, 57 в м. Рені Одеської області. ОСОБА_4 заповідального розпорядження не залишила, у звязку з чим спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцем першої черги за законом був син ОСОБА_1, який 26.04.2011 р. звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 45867331 від 22.11.2016 р., спадкова справа № 136/11. Однак ОСОБА_1 спадщину, відповідно до вимог законодавства, не оформив, хоча прийняв її в порядку ст. 1269 ч. 1 ЦК України.

16.06.2015 р. ОСОБА_1 помер, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку по вул.. Садова, 57 в м. Рені Одеської області. Заповідального розпорядження ОСОБА_6 не залишив, у звязку з чим спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є син ОСОБА_1, який є позивачем по справі та дружина ОСОБА_2, яка є відповідачкою по справі.

У встановлений законодавством строк, 27.11.2015 р., позивач звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42265623 від 27.11.2015 р., крім того прийняв спадщину в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем.

05.06.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Таким чином, позивач прийняв спадщину, що залишилася після смерті батька, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інший спадкоємець першої черги спадщину не прийняла, на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а також, шляхом постійного поживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, інший спадкоємець першої черги ОСОБА_2 спадщину не прийняла, не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки звернувся до нотаріуса у встановлений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини, а також постійно мешкав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, однак оформити її не може у звязку з обставинами, які не залежать від нього.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1225, 1233, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 57, розташований по вул.. Садова в м. Рені Одеської області, який в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 77,30 кв.м., житловою площею 55,20 кв. м., підсобною площею 22,10 кв. .м.; вбиральні літ. «С», сараїв літ. «Б», «Г», «Д», «Т», «Р», «П»; гаражу літ. «О», огорожі № 5,8-14, побудови № 4,7 в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін