ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Суми

Справа №582/1153/17

Номер провадження 22-ц/788/230/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника - адвоката ОСОБА_2

на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 27 листопада 2017 року (суддя Петен Я.Л.)

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з позовом, який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати ОСОБА_5 Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок в АДРЕСА_1 а також на земельний пай та інше майно. До спадкоємців першої черги за законом на спадщину, що відкрилася після смерті матері відноситься він та відповідач ОСОБА_3, яка є його рідною сестрою. Від прийняття спадщини він не відмовлявся, вважав себе спадкоємцем померлої матері, так як постійно користувався житловим будинком, розташованим в АДРЕСА_1 використовував його як дачу, обробляв земельну ділянку, підтримував житловий будинок в належному для проживання стані, ремонтував дах будинку та в сараї, доглядав за подвір'ям, сплачував комунальні платежі за користування електроенергією. Відповідач ОСОБА_3 не заперечувала проти його володіння та користування житловим будинком, земельною ділянкою та іншим майном. Проте у визначений законом шестимісячний строк з дня смерті матері він не подав заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, і тому пропустив строк для її прийняття. Вважає, що строк прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а саме за станом здоров'я, так як є інвалідом 3-ї групи, перебуває на «Д» обліку у лікаря-кардіолога та лікаря-терапевта, тривалий час проходив як стаціонарне так і амбулаторне лікування, а тому вважає, що дані обставини позбавили його можливості поїхати до смт. Недригайлів і особисто подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса у встановлений законом строк. З 2017 року ОСОБА_3 стала чинити йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою при домоволодінні, а потім він довідався, що ще у 1992 році його мати склала заповіт на усе належне їй майно на користь його сестри ОСОБА_3. В той же час, незважаючи на наявність заповіту, він має право на обов'язкову долю у спадковому майні, як непрацездатний спадкоємець померлої. Тому просив визначити йому - ОСОБА_1 додатковий строк терміном три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Комишанка Недригайлівського району Сумської області.

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 27 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_2 посилаючись на необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У доводах апеляційної скарги зазначають, що строк прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері позивача, був пропущений з поважних причин, а саме за станом здоров'я, оскільки з кінця 2013 року по вересень 2014 року перебував на лікуванні, що було підтверджено показами свідків та наданими суду медичними документами.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, доводи апелянта та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення відповідачів проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений законом строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини без поважних причин, оскільки зазначені ним причини пропуску строку не пов'язані з об'єктивними та істотними труднощами для нього. При цьому суд зазначив, що хоча позивач і перебував на лікуванні з 22.08.2014 року по 04.09.2014 року, проте не надав належного та допустимого доказу на підтвердження тих обставин, що хвороба тривала протягом усього строку передбаченого законодавством для прийняття спадщини, і що саме у цей період він мав об'єктивні та непереборні обставини, які заважали йому скористатися своїм правом. Крім того, з моменту смерті спадкодавця пройшло три роки і за цей період позивач не вчиняв ніяких дій для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є ОСОБА_6 - батько та ОСОБА_5 - мати, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.3).

27 березня 2014 року мати позивача - ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані по вул. Жовтнева, 55 в с. Зеленківка Недригайлівського району Сумської області; земельні ділянки загальною площею 3,32 га та 2,7635 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зеленківської сільської ради Недригайлівського району Сумської області.

22 серпня 1992 року ОСОБА_5 складено заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Зеленківської сільської (селищної) ради народних депутатів Недригайлівського району Сумської області ОСОБА_7, відповідно до якого ОСОБА_5 все своє майно, яке буде належати на день її смерті заповіла дочці ОСОБА_3, яка є рідною сестрою позивача ОСОБА_1 (а.с.43).

ОСОБА_3, в установлений законом строк прийняла спадщину за заповітом, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується копією спадкової справи №135/2014 (а.с.39-64).

На підтвердження поважності пропущеного встановленого законом строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 надав медичні довідки, а саме: довідка до акта огляду МСЕК від 11.09.2008 року, відповідно до якої ОСОБА_1 встановлено ІІІ гр. інвалідності (а.с.6), копія медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 (а.с.7), виписки з історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_1 за період з 13.02.2014 року по 27.02.2014 року та з 22.08.2014 року по 04.09.2014 року (а.с. 8,11), записи лікаря-кардіолога за 21.08.2014 року та 12.09.2014 року (а.с.10,12).

Правилами частини 1 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року).

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови (п. 2 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 22.08.2014 року по 04.09.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Сумська міська клінічна лікарня №1». Проте не підтвердив тривалості та безперервності своєї хвороби впродовж шестимісячного строку (а.с.11 копія виписки).

Однак, в розумінні ст. 1272 ЦК України ці обставини не можуть бути визнані судом такими, що створювали непереборні труднощі спадкоємцям для вчасного подання заяви про прийняття спадщини, тобто не можуть бути визнані поважними причинами.

Крім того, як зазначив сам позивач в судовому засіданні і проти цього не заперечували відповідачі у справі, позивач після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 року протягом весни-осені цього року обробляв присадибну земельну ділянку належну на праві власності померлій, розташовану в с.Зеленківка Недригайлівського району, здійснював догляд за будинком для чого майже щотижня приїздив з м.Суми до села, а отже це свідчить про наявність у нього можливості протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини скористатися своїм правом на прийняття спадщини і звернутись із відповідною заявою до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини в м.Недригайлів Сумської області. Також він не позбавлений був можливості оформлену належним чином заяву про прийняття спадщини направити до нотаріуса поштою.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, так як в судовому засіданні не доведено, що встановлений законом строк на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, оскільки зазначені ним причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними у розумінні ст. 1272 ЦК України, і не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які б перешкоджали йому у встановлений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржена ухвала постановлена з дотриманням вимог закону, тому її на підставі п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України слід залишити без змін.

За таких умов, суд першої інстанції, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, права і обов'язки сторін, перевіривши їхні доводи і заперечення, ухвалив рішення суду з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять обставин, які були б підставою для зміні чи скасування оскарженого рішення суду.

При відкритті апеляційного провадження було задоволено клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору у розмірі 704 грн.00 коп. до ухвалення судового рішення у справі, а тому, у зв'язку із відмовою в задоволенні його апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне, відповідно до вимог передбачених ст.141 ЦПК України, стягнути з позивача судовий збір на користь держави у зазначеному розмірі.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника - адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 27 листопада 2017 року у даній справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 08 лютого 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді : О. Ю. Кононенко

В. І. Криворотенко