Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просила шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвати.

В обґрунтування позову вказувала, що з 17.06.2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки останні кілька років стосунки між ними поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За час перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння, оскільки мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, з 24.07.2016 року шлюбні відносини остаточно припиненні, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим.

29.12.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність.

Позивач в поданій нею заяві від 13.02.2018 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в поданій 13.02.2018 року заяві позовні вимоги визнав в поновму обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 17.06.2000 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 411.

Від спільного життя подружжя мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 320 грн. сплаченого при поданні позову в сумі 640 грн., а іншу частину судового збору в розмірі 320 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків:НОМЕР_2), що зареєстрований 17.06.2000 відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 411 - розірвати.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 320 грн. сплачено нею судового збору згідно квитанції № 138 від 24.11.2017 року про сплату 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 320 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4