Справа № 283/1754/17
Провадження №2-о/283/2/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2018 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Міхненка С.Д.

за участю

секретаря Ільніцької С.В.

представника заявника ОСОБА_1, заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник 25 вересня 2017 року звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства.

З підстав, передбачених ст. 53 КпШС України просить заяву задовольнити, встановити факт батьківства, визнавши, що ОСОБА_4, який помер 16 липня 2017 року є її батьком.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та пояснив, що ОСОБА_3 народилась 04 листопада 1994 року , її дівоче прізвище ОСОБА_5.

В її свідоцтві про народження матірю записана ОСОБА_5.

Запис про батька вчинений зі слів матері у відповідності до статті 55 КпШС України.

ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_4, який помер 16 липня 2017 року був її батьком, оскільки, починаючи з 1992 року він проживав разом з її матірю ОСОБА_5, а після її народження, вони всі разом проживали однією сімєю до 2001 року, батьки спільно вели господарство. ОСОБА_4 вважав заявника дочкою.

З 2001 року між батьками склались неприязні відносини та вони стали проживали окремо.

Після 2001 року заявник продовжувала спілкуватись з батьком, надавала останньому допомогу по господарству.

Доказом того, що ОСОБА_4 є батьком заявника можуть слугувати спільні фотографії, де ОСОБА_4 сфотографований разом з ОСОБА_5 та заявником та при цьому тримає останню на руках.

Це також підтверджується і заявою померлого ОСОБА_4, яку він при життя подав до суду та в даній заяві визнає своє батьківство.

Свідки ОСОБА_5 дала показання, що починаючи з 1988 року вона спільно проживала з ОСОБА_4

Під час спільного проживання у них народилась дочка ОСОБА_3.

При життя ОСОБА_4 визнав заявника своє дочкою та завжди піклувався про неї.

В ході допиту свідок ОСОБА_6 показав , що заявник по справі є його дружиною.

ОСОБА_3 після їх одруження, познайомила його з ОСОБА_4, який називав ОСОБА_3 своєю дочкою. Він та дружина провели поховання ОСОБА_4

Заінтересована особа ОСОБА_2 заяву визнала повністю та пояснила , що померлий ОСОБА_4 є її братом. У них спільна матір, однак вони народились від різних батьків. При життя ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_3.Ю. своєю дочкою.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих заявником доказів, суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав .

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів , що мають юридичне значення » зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сімю України .

Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сімю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матірю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

В Указі Президії Верховної Ради Української РСР від 29 грудня 1969 року « Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сімю Української РСР » в п. 6 зазначено , що правила частини другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківтва особи, з якою мати не перебувала в шлюбі, застосовується у відношені дітей , що народились після введення в дію Основ законодавства Союза РСР і союзних республік про шлюб та сімю , тобто після 01 жовтня 1968 року .

В статті 53 Кодексу про шлюб та сімю Українької РСР зазначено , що походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матірю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі , при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника видно, що вона народилась 04 листопада 1994 року. Її матірю записана ОСОБА_5. Запис про батька вчинений зі слів матері у відповідності до ч.1 ст.55 КпШС України . ( а.с.9,10)

16 липня 2017 року померла особа, яку ОСОБА_3 вважає своїм батьком ОСОБА_4 .

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заялених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуванних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд вважає, що в судовому засіданні повністю доведено факт батьківства померлого ОСОБА_4 відносно заявника.

Даний факт підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що були допитані судом, а також заінтересована особа ОСОБА_2 , яка є сестрою померлого.

Судом досліджена фотографія на який як встанолено зображені ОСОБА_5 та померлий ОСОБА_4, який тримає на руках ОСОБА_3 ( а.с. 10).

Також із заяви ОСОБА_4 ( а.с. 12) від 22 травня 2017 року, яку він направив до суду, встановлено, що він визнавав ОСОБА_3 своєю дочкою та просив встановити даний факт в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_5 заперечувала щодо цього.

25 вересня 2017 року заявник після смерті ОСОБА_4 звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спаджщини після смерті батька.( а.с.44).

З врахуванням вищевикладеного на підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 4,13,76,263,265,273,315,319 ЦПК України, на підставі ст.53 КпШС України, суд , -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що померлий ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4.

Копію даного рішення направити начальнику Малинського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації батьківства та видачі нового свідоцтва про народження.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_7