Справа № 415/6974/17
Провадження № 2/415/419/18
16.02.18 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Калмикової Ю.О.,
за участю секретаря Кравченко О.В.,
ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що він є наймачем не приватизованої квартири № 209, в будинку № 109 за адресою м. Лисичанськ, пр. Леніна. В квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, але не мешкають в квартирі з 2014 року, оскільки живуть в іншому місті. Вважає, що відповідача втратили право користування житловим приміщенням. За комунальні послуги відповідачі не сплачують, чим порушують права позивача.
Тому просив суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою № 209 в будинку № 109 по пр. Перемоги в місті Лисичанську.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача.
У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими фактичні обставини.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з ордером на житлове приміщення № 82 від 05.02.1992 р., наданим Виконавчим комітеом міської ради ОСОБА_4 на сімю з 5 чоловік на право зайняття квартири за адресою: АДРЕСА_2. Підстава для видачі рішення виконкому від 21.01.1992 р.
Згідно з довідкою № 2701 від 03.10.2018р., наданою КП ЛЖЕК № 3 за адресою: АДРЕСА_3, зареєстровано 4 особи: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 В період з червня 2014 р. по теперішній час ОСОБА_6 і його брат ОСОБА_3 в квартирі не проживають, місце їх фактичного проживання не відомо.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сімї не звільняє їх від виконання обовязків за договором найму жилого приміщення.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 УК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у квартирі позивача обмежує його права, так як вінзмушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованих відповідачів, які у комунальних витратах участі не приймають. Судом також встановлено, що відповідачі не проживають у вказаній квартирі з 2014 року.
За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідачі дійсно не проживають у вказаній квартирі з 2014 року за адресою: АДРЕСА_4, тобто понад 6 місяців, і судом встановлено, що відповідачі не мешкають за цією адресою без поважних причин, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України,
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 такими, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою № 209 будинком № 109 по проспекту Перемоги в місті Лисичанську.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку в апеляційному суді Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА