справа № 156/1057/17
Провадження № 2/156/28/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,

за участю секретаря Салатюк Г. В.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 156/1057/17 за позовом ОСОБА_4, представник - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, представник відповідача - ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права власника житла шляхом визнання втрати права на користування житлом,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в здійсненні права власника житла шляхом визнання втрати права ОСОБА_2 на користування житлом. Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 являється власником житлового будинку № 19-Б по вул. Джерельна в с. Гряди Іваничівського району Волинської області. У вищевказаному будинку, зокрема, зареєстрована відповідач - ОСОБА_2, хоча з 2008 року фактично в ньому не проживає. Забравши всі свої особисті речі, вона добровільно виїхала на проживання в іншу місцевість. З 2010 року вона проживає у будинку свого дядька за адресою: с. Гряди, вул. Джерельна, буд. 11. Перешкод у користуванні будинком Відповідачу не чинилося. Після набуття позивачем права власності на вищевказаний житловий будинок виник спір щодо права Відповідача на користування належним йому житлом. Так, як Відповідач не являється членом сім'ї Позивача, останній не укладав і не має наміру укладати з Відповідачем договір найму спірного будинку, іншої домовленості щодо проживання Відповідача та реєстрації місця його проживання у спірному будинку у Позивача з Відповідачем не було, то Відповідач не набула права користування спірним будинком. Через неможливість вирішити питання про добровільне зняття ОСОБА_2 з реєстрації в будинку Позивача, представник Позивача змушена звернутися з відповідним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, наведених у позовній заяві. Позов просила задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та додатково пояснила, що у 2008 році вона виїхала із будинку № 19-Б по вул. Джерельна в с. Гряди Іваничівського району Волинської області лише тому, що її вигнала мати та Представник позивача у даній справі - ОСОБА_1 у зв'язку із неприязними відносинами, що склалися між ними. У задоволенні позову просила відмовити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов вважає безпідставним та, вказав на те, що Відповідач житло покидала не добровільно, залишивши там свої особисті речі. До батьків і до сина вона час від часу приїжджала. Вважає, що неприязні віносини з матір'ю не є настільки поважною причиною, щоб стверджувати що Відповідач пішла з дому добровільно. Окрім того, у червні 2017 року дійсно змінився власник будинку, після смерті батька власником став син та брат Відповідача - ОСОБА_4 Посилаючись на ст. 405 ЦК України вказав, що питання про втрату ОСОБА_2 права користування цим житлом Позивач може поставити не раніше, як через один рік, у разі її відсутності в будинку без поважних причин. У задоволенні позову просив відмовити повністю.

Вислухавши позиції сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до нижчевикладених висновків.

Так, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов'язує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен з'ясувати обставини, які пов'язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини - ст. 214 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 являється власником житлового будинку № 19-Б по вул. Джерельна (колишня вул. Островського) в с. Гряди Іваничівського району Волинської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого 30.06.2017 року та зареєстрованого за № 1012 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 90921385 від 30.06.2017 року (а.с.5) після смерті батька ОСОБА_6, який помер 08.09.2016 року (а.с.5).

У вищевказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_4 - власник будинку; ОСОБА_5 - мати власника будинку; ОСОБА_7 - дід власника будинку; ОСОБА_2 - рідна сестра власника будинку та ОСОБА_8 - племінник власника будинку, що підтверджується копією будинкової книги А № 0151320 (а.с.9-14).

З довідки виконавчого комітету Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області № 844 від 04.10.2017 року вбачаєтьчся. що ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, однак там не проживає.

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_4 вбачається, що склад сім'ї Позивача - голови двору, наступний: ОСОБА_1 - мати; ОСОБА_8 - племінник, ОСОБА_7 - дід. ОСОБА_2 - сестра Позивача зареєстрована у даному господарстві, однак фактично не проживає з 2008 року (а.с.17).

Згідно довідки виконавчого комітету Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області № 861 від 09.10.2017 року ОСОБА_2 не зверталась в Грядівську сільську раду з приводу перешкоджання проживання їй у с. Гряди по вул. Джерельна, буд. 19-Б (а.с.18).

Свідок ОСОБА_9, який являється братом Позивача та Відповідача, суду показав, що у нього склалися неприязні відносини з сестрою ОСОБА_2, тому він переїхав проживати окремо. Приїжджав до батьків регулярно, однак сестри у будинку не було. Вона там практично не проживала, бо із співмешканцями проживала у різному зйомному житлі. Батьки не знали де вона проживала.

Із показань свідка ОСОБА_1 в судовому засіданні встановлдено, що його племінниця ОСОБА_2 дійсно проживає у його будинку № 11 по вул. Джерельній в с. Гряди Іваничівського району Волинської області з 2010 року.

Згідно ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Власник житлового будинку у відповідності із ст. 383 ЦК України має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 Української РСР. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї (ст. 64 ЖК Української РСР).

Посилання Відповідача на те, що у зв'язку з неприязними відносинами, що склалися між нею та матір'ю - ОСОБА_5 вона була змушена виїхати з даного будинку, хоча цього не бажала, у судовому засіданні фактами та належними доказами не підтверджено. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про вжиття Відповідачем заходів запобігання виникнення умов, що робили неможливим для неї проживання з матір'ю в одному будинку, застосування громадського впливу, яке виявилось безрезультатним, про звернення Відповідача зі скаргами до органу місцевого самоврядування щодо вчинення ОСОБА_5 їй перешкод в користуванні будинком, із заявами до інших правоохоронних органів чи з позовом до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні встановлено, що Позивач не укладав з Відповідачем договору найму і не має наміру в подальшому укладати з ним відповідний договір; іншої домовленості щодо проживання Відповідача та реєстрації місця проживання в будинку у Позивача з Відповідачем немає.

Згідно чинного законодавства, членами сім'ї є родичі прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання. Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 не являється членом сім'ї ОСОБА_4 в розумінні ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР так, як з 2008 року вона перестала проживати у ІНФОРМАЦІЯ_2, брати участь у витратах по утриманню будинку, придомової території і проведенню ремонту та вести спільне господарство з Позивачем - власником будинку. Після зміни власника будинку в будинок нового власника (Позивача) Відповідач, як член сім'ї, вселена не була, а тому і не набула права користування будинком № 19-Б по вул. Джерельна в с. Гряди Іваничівського району Волинської області.

Через реєстрацію Відповідача у вищевказаному будинку Позивач зазнає матеріальні збитки, оскільки змушений сплачувати комунальні послуги за Відповідача та обмежений у здійсненні свого права розпорядження будинком.

Згідно ст.ст. 319, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи повязані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У звязку з цим, з Відповідача на користь Позивача також необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.ст. 64 ч. 2 , 150, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 346, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 7-9, 12, 13, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди ОСОБА_4, мешканцю вул. Джерельної, буд. 19-Б с. Гряди Іваничівського району Волинської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у користуванні та розпорядженні його власністю - будинком № 19-Б (дев'ятнадцять Б), який знаходиться по вул. Джерельна в с. Гряди Іваничівського району Волинської області та визнати ОСОБА_2, мешканку буд. 11 вул. Джерельна с. Гряди Іваничівського району Волинської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) такою, що втратила право користування житловим будинком № 19-Б (дев'ятнадцять Б), який знаходиться по вул. Джерельна в с. Гряди Іваничівського району Волинської області.

Стягнути із ОСОБА_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 13 лютого 2018 року.

Суддя І. М. Нєвєров