Справа № 303/6716/17
ряд. стат. звіту - 48
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Пак М.М.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що 23 червня 2011 року вона (ОСОБА_2М.) зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Під час даного шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, шлюб з відповідачем виявився невдалим, і майже з самого початку спільного проживання між ним не було добрих сімейних відносин, взаємопорозуміння, духовної близькості. Так, відповідач легковажно відносився до шлюбу, бажав жити життям не обтяжуючись ніякими турботами, не проявляв ніякого почуття відповідальності перед сім'єю. З жовтня місяця 2017 року, шлюбні відносин між ними припинились та існують лише формально, спільно не проживають, веденням спільного господарства не займаються. Тому на підставі вищенаведеного вона (ОСОБА_2М.) звертається до суду та просить шлюб зареєстрований між нею та ОСОБА_3 - розірвати, та стягнути з ОСОБА_3С, на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач - ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити.

Відповідач - ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає і проти їх задоволення не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії 1-ФМ №078335, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстровано шлюб 23 червня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 193 (а.с.5).

Від даного шлюбу у сторін по справі народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії 1-ФМ № 212165 виданого виконкомом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 04 січня 2012 року (а.с.8).

З копії Довідки про середню заробітку плату (дохід) за №12 від 10 січня 2016 року, ОСОБА_3 працює ТОВ ДжейбілСьоркіт Юкрейн Лімітед на посаді механік-налагоджувальник, і за період липень 2017 року по грудень 2017 року отримав 72 495,21 грн. (а.с.27).

-2-

Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається.

Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України).

Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу,

-3-

за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Нормою частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України (із змінами і доповненнями), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 5 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно пункиту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, оскільки позивачем доведено, а відповідачем визнано, що шлюб між подружжям існує формально, примирення та збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини, яка для повного і гармонійного розвитку її особистості повинна рости і виховуватися у атмосфері любові та розумінні.

Також, судом знайдено підставність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3, який працює на підприємстві ТОВ Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед на посаді механіка-налагоджувальника інженерно-технічної служби, аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмір ? частки від всіх його доходів і до досягнення дитиною повноліття, оскільки позивачем доведено, а відповідачем визнано, що дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні малолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Тому обов'язок відповідача ОСОБА_3, як батька утримувати та надавати доньки матеріальну допомогу.

На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище - Анталовці.

Доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_2.

Згідно частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 та держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, ст.ст.9, 104, 105, 110, 112, 113, 150, 180, 182, 183,191 Сімейного кодексу України, суд,-

-4-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задоволити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 23 червня 2011 року, актовий запис №193 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище - Анталовці.

Доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ід. номер - НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: с.В.Лучки, вул.Габовди, буд.№3 А, Мукачівського району, Закарпатської області, аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 листопада 2017 року і до досягнення нею повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ід. номер - НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: с.В.Лучки, вул.Габовди, буд.№3 А Мукачівського району Закарпатської області - 640 (шістсот сорок) гривень сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ід. номер - НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави судовий збір у розмірі - 640 (шістсот сорок) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його складення.

Головуючий М.М.Пак