АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/365/18 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Бугрика В.В.,

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду міста Херсонавід 04 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_7, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області, про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2015 року позивачі звернулися з позовом до суду посилаючись на те, що ними під час шлюбу було придбано житловий будинок АДРЕСА_1, рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 17 червня 2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 01 жовтня 2009 року, з ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 08р-141 від 11 липня 2008 року у розмірі 428120,66 гривні, на виконання даного рішення старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні було відкрито виконавче провадження, у якому описано та накладено арешт на вказаний будинок, який згодом було виставлено на прилюдні торги, згідно протоколу проведення прилюдних торгів № 13/093/12/1-1 від 24 вересня 2012 року їх переможцем став ОСОБА_7, 27 вересня 2012 року Відділом примусового виконання рішень Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було складено та затверджено акт про реалізацію будинку, на підставі якого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. було видано свідоцтво з про придбання з прилюдних торгів вказаного житлового будинку з відповідними складовими.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 02 грудня 2014 року зазначені вище прилюдні торги з реалізації будинку та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів визнано недійсними, однак до його ухвалення 17 жовтня 2014 року ОСОБА_7 продав будинок ОСОБА_5 З посиланням на те, що відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України ОСОБА_7 не є добросовісним набувачем нерухомого майна та не мав права його відчужувати ОСОБА_5, у позові поставлено питання про витребування від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_3 домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 94,1 кв.м, житловою площею 62,8 кв.м, гаражу літ. «Ж», сараю літ. «З», туалету літ. «К», душу літ. «Л», огорож № 2, 4, мостіння І, розташованих на земельній ділянці площею 0,0512 Га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішенням Суворовського районного суду міста Херсонавід 04 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов з підстав, що у ньому зазначені, в обґрунтування скарги покликався на те, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відсутність правових підстав для застосування ст. 388 ЦК України при вирішенні спору, невірно застосував положення ст. 216 цього Кодексу для сторін, які не були учасниками недійсного правочину.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи ОСОБА_2 вимоги скарги підтримав, пояснив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 є добросовісними набувачами житлового будинку, належною підставою для задоволення позовних вимог вважав п. 3) ч. 1 ст. 388 ЦК України посилаючись на те, що спірний будинок вибув з володіння позивачів не з їхньої волі іншим шляхом, ОСОБА_3 підтримав позицію свого представника, сторона відповідача, треті особи вважали скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи та пояснень учасників справи вбачається, що власником жилого будинку АДРЕСА_1, на земельній ділянці загальною площею 511 кв.м виступав ОСОБА_3, з нього рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 17 червня 2009 року на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» було стягнуто кредитну заборгованість в розмірі 428120,66 гривні, в процесі виконавчого провадження вказаний будинок було описано та передано на реалізацію з прилюдних торгів, відповідно до протоколу № 13/093/12/1-1 від 24 вересня 2012 року їх переможцем став ОСОБА_7, останній за договором від 17 вересня 2014 року продав будинок ОСОБА_5, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 02 грудня 2014 року зазначені торги та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 27 вересня 2012 року на ім'я ОСОБА_7 визнано недійсними.

Підставою для задоволення позову позивачами зазначено положення п. 3) ч. 1 ст. 388 ЦК України, за положеннями якої якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Стороною позивача визнано факт добросовісності набувачів спірного будинку як ОСОБА_7, так і ОСОБА_5, протилежного висновку з матеріалів справи не вбачається, разом з тим з обставин справи не вбачається і факту вибуття з володіння позивачів спірного будинку не з їх волі іншим шляхом, оскільки будинок було описано, арештовано та передано на торги під час тривалої процедури виконавчого провадження, яка стала наслідком невиконання ОСОБА_3 боргового зобов'язання, встановленого рішенням суду, отже у даному випадку можна говорити про вибуття спірного майна з володіння власника супроти його бажання, проте не супроти його волі, оскільки цьому передували його свідомі порушення кредитного зобов'язання, встановлені рішенням суду.

Крім того за ч. 2 ст. 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, така нормативна гарантія направлена на забезпечення виконання рішення суду та на захист інтересів добросовісного набувача і виключає можливість витребування від нього чи від іншого наступного набувача придбаного в такому порядку майна.

За приведених обставин суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставами для її задоволення, скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсонавід 04 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, на неї протягом тридцяти днів з 13 лютого 2018 року, - дня складення повної постанови, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик