Справа № 521/2394/18
Провадження №2-о/521/153/18
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"12" лютого 2018 р. суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2 Єрофеєвич та КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради», про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності заявнику та заінтересованій особі ОСОБА_2 двох правовстановлюючих документів розпорядження органу приватизації від 104.11.1993 року та свідоцтва про право власності на житло від 04.11.1993 року, оскільки в них допущена помилка при написанні прізвищ.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 175,177 ЦПК України, а саме:

У ч. 2 ст. 315 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 315 ЦПК України. До таких умов віднесено:

1. Встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права.

2. Коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення,

3. Заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт,

4. Встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

Заявник указує в заяві до суду, що йому необхідно встановити ці факти, для можливості розпорядження майном. Однак для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення чи надати відповідні дані про те, що така організація не існує та не має правонаступника. Це вибачається з Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Про це указано і в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Такої відмови заінтересованої особи заявником не надано.

Також заявник просить встановити факт належності цих документів і заінтересованій особі, а саме фактично подає заяву від його імені, не маючи на це відповідних повноважень.

Судовий збір заявником зовсім не сплачено. Заявник просить відстрочити сплату судового збору. Однак будь-яких документів в підтвердження свого тяжкого матеріального становища, які дають підстави для відстрочення сплати судового збору суду не надав, а навпаки вказує, що він є пенсіонером та отримує пенсію, а тому може сплатити судовий збір.

Також суд враховує, що розмір 352,40 грн є мінімальним навіть за вимоги немайнового характеру. В листі ВССУ від 27.09.2012 року» Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" вказано, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Враховуючи наведене, при застосуванні у судовій практиці згаданого Закону та норм ЦПК, що стосуються сплати судового збору, суди повинні дотримуватись прецедентної практики Європейського суду з прав людини

Тому, враховуючи вимоги ст. 136 ЦПК України, вважаю за необхідне відмовити позивачу в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. При цьому необхідно вказати, що заявник просить встановити факт належності заявнику двох документів: розпорядження та свідоцтва і тому судовий збір необхідно сплатити за кожну вимогу окремо, якщо заявнику необхідно встановлення факту належності і розпорядження. Тоді необхідно заявнику розяснити, які у заявника виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права саме при встановленні факту належності розпорядження.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити заявнику в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 Єрофеєвич та КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» про встановлення юридичного факту -- залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної на протязі пяти днів, з дня отримання цієї ухвали Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя