Справа № 487/4544/17
Провадження № 2/487/370/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання - Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя квартири АДРЕСА_1 та визнання за ним права власності на 1/2 частку вищевказаної квартири.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.09.2002 року, на теперішній час сімейні відносини між ними припинені. В період шлюбу, 16.08.2004 року, за договором купівлі-продажу ними на ім'я відповідача була придбана квартира АДРЕСА_1, сторони були зареєстровані у спірінй квартирі та проживали у ній до припинення відносин, тобто вказане майно є спільним сумісним майном подружжя та виходячи з норм чинного законодавства він є власником 1/2 частки вказаної квартири.

Ухвалою сду від 04.09.2017 року у справі відкрито провадження.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін та їхніх представників, відповідно до письмових заяв представників від 30.01.2018 року.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник надав до суду заяву, просив про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав до суду заяву, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2002 року, який було розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.10.2017 року, яке набрало законної сили.

За час перебування у шлюбі, на ім'я ОСОБА_2 було придбане майно: квартира АДРЕСА_2, на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2004 року та право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2, згідно витягу №4491334 "Про реєстацію права власності на нерухоме майно" від 19.08.2004 року та витягу №33609 у про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 16.08.2004 року.

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що при здійснені подружжям права спільної сумісної власності дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним з подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної ресторації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Статтями 68, 69 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. А отже дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, суд приходить до переконання, що спірне нерухоме майно - квартира АДРЕСА_2, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки набуто під час перебування позивача та відповідача у зареєстрованому шлюбі, на підставі укладеного відповідачем договору купівлі-продажу в інтересах сім'ї. При цьому, при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно ст. 70 ч.1 СК України суд вважає частки позивача та відповідача рівними, тобто по 1/2 частки кожному.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1277,51 грн.

Керуючись ст.ст. 76,89, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого з адресою: АДРЕСА_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_2 об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1277,51 грн.

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина