У х в а л а

12 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 225/3877/17

провадження № 61-7195ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником ОСОБА_2, на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 11 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Ленінської районної у м. Донецьку ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ :

07 лютого 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 11 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року.

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, згідно із ст. 325 ЦПК України, в редакції чинній на день постановлення ухвали апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 11 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року подана поза межами двадцятиденного строку на касаційне оскарження, питання про поновлення вказаного строку заявником не порушується, а тому касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі положень статті 8 Закону України «Про судовий збір», у зв'язку із відсутністю доходів у заявника. На підтвердження указаного до касаційної скарги додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, надані Тернопільською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору належить відмовити, оскільки додані до касаційної скарги відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про відсутність, станом на 01 листопада 2017 року, в центральній базі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків даних про доходи ОСОБА_1 за період часу з 01 червня 2017 року по 30 червня 2017 року не підтверджує відсутність доходу заявника за попередній календарний рік. Крім того додані до касаційної скарги відомості не містять обов'язкових реквізитів, зокрема вихідного номеру та дати їх видачі.

Інших доказів на підтвердження майнового стану ОСОБА_1 заявником не надано.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої цієї статті становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 352 грн 40 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, поданою представником ОСОБА_2, на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 11 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 07 березня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо направлення до суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання вимог цієї ухвали в частині оплати судового збору, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик