31 січня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Гончаренко М.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства « ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зазначив наступне:
Відповідно до Кредитного договору №014/17-01/3802-30 від 31.03.2006 року Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» було надано ОСОБА_2 кредит у сумі 27 450 дол. США строком до 31.03.2026 року із сплатою 11,50 % річних, а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. Перед укладенням та підписанням договору позичальник звернувся до Банку із заявою- анкетою на отримання кредиту, де в графі «1. Відомості про кредит» власноручно зазначив відповідну суму кредиту, яку має намір отримати та обрав валюту долари США - «дол.».Своїм підписом під відповідним документом позичальник засвідчив, що з діючим законодавством України , що регламентує відношення банка та клієнта, ознайомлений.
Згідно п. 3.1 кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування.
Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п 3.2 Кредитного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.
Сторони встановлюють, що обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків по Договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом, (п.3.3 Кредитного договору).
У випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов'язань, Кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання Позичальником умов цього Договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, (п.6.5 Кредитного договору).
Отже, з укладенням кредитного договору та додаткових угод у позичальника виник обовязок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених новою редакцією Графіка погашення, у разі прострочення якого Кредитор має право дострокового стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пеню.
Однак, відповідачем не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 23.05.2017 р. заборгованість по кредиту становить 419 860,70 гривень, з яких прострочена сума боргу складає 6 264,44 гривень.
Але, відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 23.05.2017 р. заборгованість по сплаті відсотків становить 63 872,76 гривень.
Відповідно до п. 9.1. кредитного договору у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховує ОСОБА_2 пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Таким чином, станом на 23.05.2017 р. пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків, становить 52 205,72 гривень.
Таким чином, станом на 23.05.2017 р. загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №014/17-01/3802-30 від 31.03.2006 р. складає 535 939,18 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 419 860,70 гривень; заборгованість по сплаті відсотків - 63 872,76 гривень; пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків - 52 205,72 гривень.
В забезпечення належного виконання умов кредитного договору, 31.03.2006 р. між кредитором та ОСОБА_2 укладено Договір іпотеки від 03.04.2006 р. згідно якого виконання зобовязань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.04.2006 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за р.№1231 .
На підставі п. 5.2. вищевказаного договору позивач, як Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов'язання на момент звернення стягнення, у т.ч. суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання.
Параграфом 5 Договору іпотеки передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 5.1. зазначено, що у разі порушення основного зобов'язання, умов кредитного договору або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
В забезпечення належного виконання зобов'язань між банком та позичальником було укладено договір про зміни до договору іпотеки від 21.10.2015 року згідно якого дійшли згоди викласти п. 1.1 в новій редакції, внести зміни до п. 2.1, 2.2, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.2.6, 2.3,2.4, 2.5, 2.6.
У зв'язку з систематичним порушенням умов кредитного договору та утворенням заборгованості позивач звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, рішенням якого 22.09.2015 року було задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто з позичальника заборгованість в сумі 27 302,22 дол. США, що за курсом НБУ складає 83 425,76 грн, а також судові витрати в розмірі 3654 грн.
В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.
В судове засідання відповідач не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків:
Відповідно до Кредитного договору №014/17-01/3802-30 від 31.03.2006 року Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» було надано громадянину ОСОБА_2 кредит у сумі 27 450,00 дол. США строком до 31.03.2026 року із сплатою 11,50 % річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. Перед укладенням та підписанням договору Позичальник звернувся до Банку із заявою- анкетою на отримання кредиту, де в графі «1. Відомості про кредит» власноручно зазначив відповідну суму кредиту, яку має намір отримати та обрав валюту долари США - «дол.».Своїм підписом під відповідним документом Позичальник засвідчив, що з діючим законодавством України , що регламентує відношення банка та клієнта, ознайомлений. .
Згідно п. 3.1 Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування.
Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п 3.2 Кредитного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника.
Сторони встановлюють, що обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків по Договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом, (п.3.3 Кредитного договору).
У випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов'язань, Кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання Позичальником умов цього Договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, (п.6.5 Кредитного договору).
Отже, з укладенням Кредитного договору та Додаткових угод у позичальника виник обовязок повернути кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених новою редакцією Графіка погашення, у разі прострочення якого Кредитор має право дострокового стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пеню.
Однак, відповідачем не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в звязку з чим станом на 23.05.2017 р. заборгованість по кредиту становить 419 860,70 гривень, з яких прострочена сума боргу складає 6 264,44 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позичальник зобовязаний виплачувати відсотки від суми займу щомісячно до дня повернення позики, при відсутності іншої домовленості.
Але, відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 23.05.2017 р. заборгованість по сплаті відсотків становить 63 872,76 гривень.
Згідно ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до п. 9.1. кредитного договору у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховує ОСОБА_2 пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Таким чином, станом на 23.05.2017 р. пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків, становить 52 205,72 гривень.
Таким чином, станом на 23.05.2017 р. загальна заборгованість відповідача за кредитним договором №014/17-01/3802-30 від 31.03.2006 р. становить 535 939,18 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 419 860,70 гривень; заборгованість по сплаті відсотків - 63 872,76 гривень; пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків - 52 205,72 гривень, що підтверджується розрахунком.
В забезпечення належного виконання умов кредитного договору, 31.03.2006 р. між Кредитором та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки від 03.04.2006 р. згідно якого виконання зобовязань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.04.2006 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за р.№1231 .
На підставі п. 5.2. вищевказаного договору позивач, як іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобовязання на момент звернення стягнення, у т.ч. суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобовязання.
Параграфом 5 Договору іпотеки передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.
Пунктом 5.1. зазначено, що у разі порушення основного зобовязання, умов кредитного договору або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
В забезпечення належного виконання зобовязань між банком та позичальником було укладено договір про зміни до договору іпотеки від 21.10.2015 року згідно якого дійшли згоди викласти п. 1.1 в новій редакції, внести зміни до п. 2.1, 2.2, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.2.6, 2.3,2.4, 2.5, 2.6..
У звязку з систематичним порушенням умов кредитного договору та утворенням заборгованості позивач звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 22.09.2015 року позовні вимоги позивача задоволені та стягнуто з відповідача заборгованість в сумі 27 302,22 дол. США, що за курсом НБУ складає 83 425,76 грн, а також судові витрати в розмірі 3654 грн.
Таким чином, з укладенням кредитного договору та договору іпотеки кредитор отримав право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на заставлене за Іпотечним договором майно, а також стягнути з позичальника суму основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та пеню.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Невиконання Відповідачами умов кредитного договору та договору поруки щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право Позивачу вимагати від них вчинення цих дій у судовому порядку.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
На підставі пункту 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Крім того, частиною 2 статті 1050 ЦК України встановлено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.
Також відповідно до ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно п. 6.5. кредитного договору, Позивач має право вимагати від Позичальника достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов кредитного договору, тобто зазначений пункт договору містить норму про відповідальність Відповідача у вигляді дострокового повернення кредиту, в тому числі й при порушені зобов'язань по щомісячній сплаті кредиту та відсотків.
Відповідно до п. 6.5.кредитного договору відповідачу направлено вимоги про виконання порушеного зобовязання, яка ним не була виконана.
Згідно з частиною 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням та завдатком.
Статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторам цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
На підставі ст. 589 ЦК України у разі невиконання обовязків, забезпечених заставою, заставодержатель отримує право звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотека є видом застави.
Статтею 33 Закону України „Про іпотеку передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Також, п. 3.1.4. Договору Іпотеки передбачено, що у випадку невиконання Іпотекодавцем (Відповідачем) зобов'язань за цим або Кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його та за рахунок врученої суми від реалізації суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків.
Відповідно до ст.38 Закону України „ Про іпотеку Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.
У відповідності до ст. 36 Закону України „Про іпотеку, є договором про задоволення вимог Іпотекодержателя (Позивача). Право вибору способу задоволення вимог, встановлених умовами укладеного Договору іпотеки належить Іпотекодержателю (Банку).
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.
Згідно ст. 39 ЗУ „Про іпотеку, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду в тому числі зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки та початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги що відповідачем були порушені договірні зобовязання, що призвело до утворення заборгованості зі сплати основного зобовязання, позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним призначити стягнення з відповідача на користь позивачасуму сплаченого судового збору в розмірі 1600 гривень .
На підставі викладеного ,керуючись ст.ст.7, 10, 76, 141, 244-245,260-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства « ОСОБА_1 банк Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства « ОСОБА_1 банк Аваль» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.В.Воробйов