П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 січня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Фазикош Г.В., Готра Т.Ю.,

секретарі: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 04 грудня 2017 року у справі №308/12519/15-ц (Головуючий: Бенца К.К.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ТзОВ «Автомото групп», ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.07.2015 року, визнання права власності на майно, витребування майна із незаконного володіння.

01 грудня 2017 року в ході судового розгляду справи, на адресу суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову (додаткове) по справі, шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_2 здати на зберігання Ужгородському міськрайонному суду до справи №308/12519/15-ц техпаспорт на автомобіль марки BMW 318-ЗНГ, 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2; заборонено Державному підприємству «Інформ-ресурси» Закарпатської філії МВС України видачу зі спецмайданчика у користування ОСОБА_2 даного автомобіля до вирішення справи по суті; зобов'язання Державне підприємство «Інформ-ресурси» Закарпатської філії МВС України передати на відповідальне зберігання позивачу автомобіль до вирішення справи по суті.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 04 грудня 2017 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для відмови у заяві відсутні, так як наданими суду підтвердженими (доказами) того, що ОСОБА_2, яка у липні 2015 року незаконно, шляхом самоправства, одноосібно заволоділа транспортним засобом, знаючи при цьому, що спірний автомобіль був придбаний нею у шлюбі з ОСОБА_6 та є предметом спору по справі про поділ спільного майна подружжя, а потім впродовж 2-х років переховувала майно в умовах відсутності гаражу і після жовтня 2017 року, маючи на руках техпаспорт на автомобіль, передала без її дозволу в користування невідомій їй сторонній особі на прізвище ОСОБА_7, який скоїв ДТП, без посвідчення та без документів щодо посвідчення особи, внаслідок чого автомобіль зазнав пошкоджень, що призвело до зменшення його ринкової вартості та до спричинення матеріальної шкоди. У своїй заяві заявниця конкретизує пошкодження внаслідок ДТП і автомобіль зазнав значної шкоди і втратив попередню вартість, яка була заявлена нею у позовній заяві, згідно довідки звіту про оцінку транспортного засобу, що є переконливим свідченням того, що в подальшому можуть виникнути нові ускладнення, пов'язані з унеможливленням проведення авто-товарознавчої експертизи, зміною розміру позовних вимог та вирахування суми грошового відшкодування.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представників ОСОБА_8, ОСОБА_9, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Статті 151, 152 ЦПК України (2004 р.) містять підстави та види забезпечення.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п.4 постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09.11.2015 року при розгляді заяви позивача про забезпечення позову були вжиті заходи забезпечення позову та накладено арешт на спірний автомобіль та зобов'язано ОСОБА_2 передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання до УДАІ УМВС і дана ухвала у частині передачі на відповідальне зберігання до УДАІ УМВС України в Закарпатській області автомобіля та в частині заборони ОСОБА_4 вчиняти дії щодо відчуження автомобіля скасовано і в цій частині вимог заяви ОСОБА_1 відмовлено ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 15.01.2016 року.

Ухвала суду від 09.11.2015 року у частині накладення арешту на автомобіль є чинною.

Забезпечення позову в той спосіб, на якому наполягає заявник, по суті є елементом задоволення позовних вимог, тобто формою вирішення спору, щодо розгляду справи є неприпустимим, оскільки матеріально-правовий результат спору для позивача може бути витребуваний лише при вирішенні спору по суті.

Оскільки, на спірний автомобіль накладено арешт і суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов'язання вчинити певні дії призведе до утруднення чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах та не спростовують висновки суду.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 04 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2018 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Г.Г. Собослой