АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 685/1098/17
Провадження № 22-ц/792/110/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач)

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Кошельника В.М.,

з участю: представника відповідача Дідича А.М.,

представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Христівка» на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2017 року (суддя Бурлак Г.І.) за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Христівка», відділу з питань державної реєстрації Теофіпольської районної державної адміністрації про визнання договору оренди землі недійсним та скасування його державної реєстрації,-

в с т а н о в и в :

В липні 2017 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням в подальшому уточнених позовних вимог просила, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,99 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, укладений 30.07.2009 року від імені ОСОБА_6 з товариством з обмеженою відповідальністю «Христівка», скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.08.2009 року № 43 щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку, згідно договору, укладеного 30.07.2009 року від імені ОСОБА_6 з товариством з обмеженою відповідальністю «Христівка» площею 2,99 га кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області. Також просила стягнути з ТОВ «Христівка» на свою користь понесені витрати по сплаті судового збору та витрати за надання правової допомоги.

Вказувала при цьому, що їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, належить земельна ділянка площею 2,99 га кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться на території Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

21.06.2016 року вона уклала договір оренди зазначеної земельної ділянки з ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Бурлак Г.І. Категорія: 19, 23

Доповідач: Янчук Т.О.

СФГ «Кузьминці» строком на 7 років, речове право зареєстровано 22.12.2016 року Державним реєстратором виконавчого комітету Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Однак у травні 2017 року вона дізналась про існування іншого договору оренди зазначеної земельної ділянки, укладеного 30.07.2009 року від її імені з товариством з обмеженою відповідальністю «Христівка» на строк 10 років. Речове право зареєстровано 10.08.2009 року у Теофіпольському відділі Хмельницької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного Земельного кадастру» за № 43.

Стверджувала, що не укладала та не підписувала договір оренди належної їй земельної ділянки з ТОВ «Христівка» від 30.07.2009 року, примірник договору у неї відсутній.

Наявність зареєстрованого договору оренди землі від 30.07.2009 року, якого вона не укладала та не підписувала, порушує її права як власника, щодо вільного володіння та розпорядження належним їй майном, а тому, з метою захисту порушеного права вона звернулась до суду про визнання зазначеного договору оренди землі недійсним.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Визнано договір оренди землі від 30.07.2009 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Христівка» щодо земельної ділянки розміром 2,99 га на території Поляхівської сільської ради Теофіпольського району, належної ОСОБА_6 на підставі державного акта серії НОМЕР_3, кадастровий номер НОМЕР_1 недійсним.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Христівка» на користь ОСОБА_6 640 грн. судового збору та 6787 грн. витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ТОВ «Христівка» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити в повному обсязі.

Вказує на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також суд невірно застосував норми як матеріального так і процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення спору.

В обґрунтування доводів зазначає, що судом першої інстанції не вирішена заява про уточнення позовних вимог, уточнені позовні вимоги суттєво відрізняються від резолютивної частини рішення. Судом залишено поза увагою, що спірний договір оренди зареєстрований в порядку визначеному законом, що підтверджує, що сторони досягли всіх істотних умов договору. Судом першої інстанції безпідставно не застосовано строк позовної давності, оскільки позивачем протягом тривалого часу, більше 8 років, отримується орендна плата від відповідача. Не встановлено судом і причин відсутності оригіналів договору оренди в Головному управлінні Держгеокадастру в Хмельницькій області. Крім того, не погоджується апелянт також з розміром стягнутих судом першої інстанції витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні представник ТОВ «Христівка» ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Інший учасник справи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідача, доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Судом встановлено, що відповідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_3 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 вересня 2017 року ОСОБА_6 належить земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2 площею 2,9888 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Поляхівської сільської ради.

Згідно договору оренди від 30 липня 2009 року, зареєстрованому у Теофіпольському відділі Хмельницької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного Земельного кадастру» 10 серпня 2009 року за №43 зазначена земельна ділянка перебуває у володінні та користуванні ТОВ «Христівка».

У вказаному договорі в графі «Орендодавець» будь-який підпис відсутній.

Задовольняючи позовну заяву в частини визнання недійсним спірного договору оренди, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір оренди, укладений від імені позивачки, нею не підписаний. Таким чином спірний договір був укладений без волевиявлення ОСОБА_6, а тому дійшов висновку про його недійсність на підставі ч.3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України. Перебіг строку позовної давності починається не з моменту, коли сторона почала отримувати плату за користування земельною ділянкою, а з часу, коли позивачка дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого майнового права, тобто укладення договору від її імені. Оскільки позивачці стало відомо про існування спірного договору оренди земельної ділянки лише в травні 2017 року, тому строк позовної давності нею не пропущено.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі (у редакції Закону, чинного на момент укладення спірного договору) набирає чинності з моменту його державної реєстрації (статті 14, 18, 20 Закону).

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

У ч.3 ст. 203 ЦК України зазначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно правової позиції Верховного Суду України від 19.02.2014 року по справі №6-162 цс 13, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Оскільки у договорі оренди від 30 липня 2009 року відсутній підпис орендодавця, то суд прийшов до правильного висновку, про відсутність волевиявлення ОСОБА_6 на укладення договору оренди землі між нею та ТОВ «Христівка», тому договір оренди є недійсним.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом також установлено, що позивачка дізналася про порушення свого права, тобто про наявність спірного договору оренди, лише у травні 2017 року, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності.

Посилання ТОВ «Христівка» на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту отримання позивачем плати за користування землею судом першої інстанції обґрунтовано визнано таким, що суперечить нормам статті 261 ЦК України. Отримання позивачкою грошових коштів та майна в рахунок плати за фактичне використання її земельною ділянкою товариством не свідчить про обізнаність власника земельної ділянки про укладення від її імені спірного договору оренди.

Також не спростовують висновків суду доводи апеляційної скарги, що судом не досліджувався оригінал договору оренди землі та не встановлено причини його відсутності.

Згідно відповіді відділу у Теофіпольському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20.09.2017 року на запит суду щодо надання оригіналу спірного договору оренди, оригінал договору оренди землі між ОСОБА_6 та ТОВ «Христівка» відсутній. На неодноразові пропозиції щодо надання відповідачем оригіналу спірного договору оренди, останнім такого договору теж не надано.

Копію спірного договору оренди від 30.07.2009 року за клопотанням позивача судом витребувано із матеріалів адміністративної справи за позовом ТОВ «Христівка» до державного реєстратора виконавчого комітету сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, треті особи ОСОБА_6, СФГ «Кузьминці» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора. Додатком до позовної заяви ТОВ «Христівка» було долучено копію договору оренди від 30.07.2009 року. Інших доказів, які б поставили під сумнів надану копію спірного договору оренди від 30.07.2009 року матеріали справи не містять, та відповідачем не надано.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то правильним є висновок суду першої інстанції щодо стягнення таких витрат в розмірі 6787 грн. Так як з матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_5 представляв інтереси ОСОБА_8 на підставі договору про надання правової допомоги №13 від 16 липня 2017 року (а.с.20).

Відповідно до акту №1 від 13.10.2017 року обсягу наданих послуг та виконаних робіт та їх вартості (а.с.114-116), саме в такому розмірі здійснено позивачем витрати на правничу допомогу.

Твердження апелянта щодо порушень судом норм процесуального права, спростовуються журналом судового засідання, та не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань щодо неправильності висновків суду в частині відмови у задоволенні інших позовних вимог, тому апеляційним судом в цій частині рішення суду не переглядається.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Христівка» залишити без задоволення.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2018 року.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук