Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/75/18

2-о/330/11/2018

"07" лютого 2018 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.

при секретарі Корнієнко М.М.

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Якимівка Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1, заінтересована особа: приватний нотаріус Якимівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2, звернувся до Якимівського районного суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначив, що заявник ОСОБА_2 народився в с. Вовчанське Якимівського району Запорізької області 06 липня 1955 року. Під час реєстрації його народження відповідне свідоцтво про народження було заповнено російською мовою, в подальшому більшість документів, які були видані ( виписані ) на ім'я заявника також були заповнені російською мовою. Після отримання Україною незалежності у 1991 році документи громадян почали заповнюватися українською мовою. Так зокрема паспорт, який було видано заявнику , було заповнено українською мовою де по-батькові заявника зазначено як "Спиридонович". Але під час заповнення державного акту на право приватної власності на землю, який видався заявнику під час приватизації ним земельної ділянки цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, його по-батькові було зазначено як "Спірідонович". Такі розбіжності в написанні по-батькові як на думку представника заявника сталися внаслідок того, що особою, яка проводила виписку (заповнення) бланку держаного акту, було допущено звичайну помилку оскільки на той час заявник мав паспорт зразка СРСР, де відомості були зазначені російською мовою. Виправлення зазначеної помилки шляхом заміни державного акту неможливо оскільки станом на теперішній час державні акти як правовстановлюючий документ не виготовлюються та не видаються. Залучення у якості заінтересованої особи приватного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу У колова С.А. представник заявника вважає доцільним оскільки після звернення до зазначеної особи з метою посвідчення ним договору відчуження будинку та земельної ділянки, нотаріусом було повідомлено, що вчинити такі дії неможливо у зв'язку із вищезазначеними розбіжностями в написанні по-батькові заявника в його паспорті та в державному акті. Позасудовим порядком встановити факт належності державного акту заявнику неможливо. Таким чином просить встановити, що державний акт серії ЗП № 9 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Шелюгівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, який було видано 25 грудня 1996 року на імя ОСОБА_4 належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2, ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи приватний нотаріус Якимівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 до судового засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, письмових заперечень не надав.

Проаналізувавши заяву, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно копії паспорту заявника, копії його пенсійного посвідчення, а також витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, по - батькові ОСОБА_2 зазначено як «Спиридонович».

Але, з копії державного акту на право приватної власності на землю, серії ЗП 9, вбачається, що воно було видане на імя ОСОБА_2 «Спірідоновича».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, а саме в державному акті на право приватної власності на землю, допущена помилка у написанні по батькові спадкодавцю, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності ОСОБА_2 державного акту на право приватної власності на землю, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні по батькові спадкодавцю у правовстановлюючому документі, позбавляє його можливості прийняти спадщину, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263, 264, 265, 268, 315, 319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р.-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1, заінтересована особа: приватний нотаріус Якимівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що державний акт серії ЗП № 9 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Шелюгівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, який було видано 25 грудня 1996 року на імя ОСОБА_4 належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.В. Нестеренко