пр. № 2/759/3283/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П'ятничук І.В., перевіривши дотримання вимог ст. 175, 177 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» по позовній заяві ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ТРАМП» про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2017 р. Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, 26.12.2017 р. матеріали вказаної позовної заяви передано судді в порядку автоматизованого розподілу справ.

Відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м.Києва від 27 грудня 2017 р. позивачу надано строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі суду, а саме сплати судового збору та надання доказів щодо позивачем не подано іншого позову до суду до відповідача з таким же предметом спору.

29.01.2017 р. позивачем подано до суду пояснення щодо заявлених вимог ухвали суду про усунення недоліків. В яких позивач вказує на те, що на його думку вона як позивач за позовом про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг звільнена від сплати судового збору.

Однак, з вказаною позицією позивача суддя не вважає можливим погодитись з обставин викладених в ухвалі Святошинського районного суду м.Києва від. 27 грудня 2017 р.

Крім того слід зазначити, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Ще у справі «Трух проти України» Європейський суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень у вигляді обов'язку сплатити мито, надати копії документів у певній кількості та направити звернення до конкретного суду. Європейський суд не виявив жодних підстав вважати, що застосування згаданих процесуальних обмежень у цій конкретній справі було свавільним чи невиправданим. Відповідно, скарга заявника про відсутність доступу до суду була відхилена як необґрунтована.

Таким чином, відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати не поданою та повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ТРАМП» про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг та зобов'язання вчинити певні дії - вважати неподаною і повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя І.В.П'ятничук