АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Комаревцева Л.В.
№22-ц/796/2100/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу на розгляд суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Зазначає, що при відкритті провадження судом порушено правила підсудності, оскільки її зареєстрованим місцем проживання є квартира АДРЕСА_2.

Крім того, суд, до відкриття провадження в справі, не перевірив її місце проживання в порядку, передбаченому ч.3 ст.122 ЦПК України.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно.

Позивачем ОСОБА_3 до канцелярії суду апеляційної інстанції 06 лютого 2018 року подано клопотання про перенесення розгляду справи у зв"язку з його захворюванням та додано листок непрацездатності відкритий 05.02.2018 року.

Ураховуючи, що в суді першої інстанції інтереси позивача представляла ОСОБА_4, проте відомості про неможливість її брати участь в судовому засіданні відсутні, а також наявність у справі відзиву ОСОБА_3 на апеляційну скаргу, колегія суддів відхилила дане клопотання.

Відповідачем ОСОБА_2 також до канцелярії суду апеляційної інстанції 05 лютого 2018 року подано клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що вона завчасно придбала квитки на літак сполученням Київ-Прага та здійснила оплату номера в готелі з 06 лютого 2018 року по 08 лютого 2018 року.

Колегією суддів дане клопотання також відхилене, оскільки апеляційне провадження в справі відкрито 24.01.2018 року, апелянт завчасно була повідомлена про розгляд справи, призначеної на 07.02.2018 року, проте квиток на літак придбано лише 05 лютого 2018 року, що свідчить про зловживання своїми процесуальними правами та навмисне затягування розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відкриваючи провадження в справі суд першої інстанції підставно виходив з того, що спір підсудний Дарницькому районному суду м. Києва з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, (ч.1 ст. 30 ЦПК України, в редакції від 15.12.2017 року) позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном ; про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Виходячи з аналізу правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об'єктом якого є нерухоме майно.

Із позовної заяви вбачається, що позивач просить поділити спільне майно подружжя, визнавши за ним право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1. (а.с. 3-4)

Отже, зазначені позовні вимоги стосуються нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1

Рішенням Київської міської ради від 22 січня 2015 року №34/899 затверджено офіційний довідник "Вулиці міста Києва", відповідно до якого вулиця Драгоманова територіально відноситься до Дарницького району м. Києва.

Твердження апелянта про те, що справа не підсудна Дарницькому районному суду м. Києва, так як вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 є безпідставними, оскільки заявлений спір повинний розглядатися за правилами виключної підсудності.

Отже, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції діяв у межах закону і, зважаючи на вимоги ст. 114 ЦПК України, дійшов вірного висновку, що справа підсудна саме Дарницькому районному суду м. Києва, оскільки позивач у відповідності до процесуального закону пред'явив позов за місцем знаходження нерухомого майна.

Не є підставою для скасування даної ухвали посилання ОСОБА_2 на те, що суд, до відкриття провадження в справі, не перевірив її місце проживання в порядку, передбаченому ч.3 ст.122 ЦПК України, оскільки виконання вимог даної статті є обов'язковим в разі пред'явлення позову за загальними правилами підсудності - за зареєстрованим місцем проживання/перебування відповідача, проте в даному випадку позивач звернувся до суду за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. .

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2018 року.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва