Провадження № 2-о/201/24/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа - Перша дніпровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 11.12.2017р. звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою заінтересована особа - Перша дніпровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер ОСОБА_2 - чоловік заявниці. У свідоцтві про укладення шлюбу між ними прізвища сторін зазначені, як ОСОБА_3, а прізвище її чоловіка було зазначене, як ОСОБА_4. В подальшому, заявник та її чоловік в 1996 році отримали паспорти нового зразка, де їх прізвища були зазначені, як ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (відповідно). Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої, окрім іншого, входить нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1. В ході оформлення права на спадщину, державним нотаріусом було встановлено, що у правовстановлюючому документі на зазначену квартиру допущена помилка. А саме у договорі купівлі - продажу серії ААА № 126735 від 17.10.1996р., виданого приватним нотаріусом ДМНО Кухтіною В.В. прізвище власника квартири АДРЕСА_2 (м.Дніпро) записано, як ОСОБА_4, що не співпадає із прізвищем, зазначеним паспорті та свідоцтві про смерть: ОСОБА_2. У зв'язку з чим заявниця отримала відмову у реєстрації спадщини та просить суд встановити факт належності - ОСОБА_2 - договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_3 (м.Дніпро), який був засвідчений 17.10.1996р. приватним нотаріусом ДМНО Кухтіною В.В. серія ААА № 126735, про що був здійснений відповідний запис у реєстрі за номером 6243. Крім того просить встановити факт належності ОСОБА_1 - свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 від 23.12.1994р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого виконкому м. Дніпропетровська та встановити факт належності - ОСОБА_2 - свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 від 23.12.1994р. виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого виконкому м. Дніпропетровська.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2017р. заявниці було відмовлено у відкритті провадження в частині вимог про встановлення факту належності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 від 23.12.1994р. виданого ВРАЦС Жовтневого виконкому м. Дніпропетровська

В наданій суду 06.02.2018р. заяві заявниця вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 21).

Представник заінтересованої особи - Першої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання, призначене на 06.02.2018р. не з'явився, про слухання справи сповіщався належним чином, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності (а.с. № 19).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р. справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер ОСОБА_2 - чоловік заявниці (а.с.№ 11).

У свідоцтві про укладення шлюбу між ними прізвища сторін зазначені, як ОСОБА_3, а прізвище її чоловіка було зазначене, як ОСОБА_4 (а.с.№ 10).

В подальшому, заявник та її чоловік в 1996 році отримали паспорти нового зразка, де їх прізвища були зазначені, як ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (відповідно) (а.с.№ 8-9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої, окрім іншого, входить нерухоме майно - квартира АДРЕСА_4 (з 03.06.2016р. назва міста - м. Дніпро). В ході оформлення права на спадщину, державним нотаріусом було встановлено, що у правовстановлюючому документі на зазначену квартиру допущена помилка. А саме у договорі купівлі - продажу серії ААА № 126735 від 17.10.1996р., виданому приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округа Кухтіною В.В. прізвище власника квартири АДРЕСА_5 (з 03.06.2016р. назва міста - м. Дніпро) записано, як ОСОБА_4. Що не співпадає із прізвищем, зазначеним паспорті та свідоцтві про смерть: ОСОБА_2.

З цих підстав заявниця отримала відмову у реєстрації спадщини.

Між тим, факт належності - ОСОБА_2 - договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_4 (з 03.06.2016р. назва міста - м.Дніпро), який був засвідчений 17.10.1996р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В. серія ААА № 126735, про що був здійснений відповідний запис у реєстрі за номером 6243 підтверджується договором купівлі-продажу серія ААА № 126735 від 17.10.1996р. (а.с. №12), свідоцтвом про одруження між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.№10), свідоцтвом про смерть ОСОБА_2. серії НОМЕР_3 від 19.08.2017р. (а.с.№11), заповітом ОСОБА_2 від 10.03.2017р. (а.с.№13), копіями паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.№8-9).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Підводячи підсумок викладеному вище, суд вважає, що слід встановити факт належності - ОСОБА_2 - договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_4 (з 03.06.2016р. назва міста - м. Дніпро), який був засвідчений 17.10.1996р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В., серія ААА № 126735 про що був здійснений відповідний запис у реєстрі за номером 6243.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення в справах про встановлення фактів, розподіл судових витрат по даній категорії справ не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 315-319 ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.), суд , -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа - Перша дніпровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності - ОСОБА_2 - договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 (з 03.06.2016р. назва міста - м. Дніпро), який був засвідчений 17.10.1996р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В., серія ААА № 126735 про що був здійснений відповідний запис у реєстрі за номером 6243.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо в апеляційний суд Дніпропетровської шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя : Ткаченко Н.В.