АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 761/14346/15-ц

провадження № 22-ц/796/2074/2018

16 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року у складі судді Волошина В.О,

встановив:

У травні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у сумі 31 704, 94 грн., в тому числі: 17 818, 61 грн. - основне зобов'язання; 13 029, 57 грн. - інфляційні втрати; 856, 76 грн. - три проценти річних.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 31 травня 2008 року між ОСОБА_1 (продавець), та ОСОБА_4 (покупець-1), ОСОБА_2, від імені якого на підставі довіреності, посвідченої 29.05.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чаренцевим В.В., діяла ОСОБА_6 (покупець -2), ОСОБА_7 (покупець-3) було укладено договір купівлі - продажу корпоративних прав, посвідчений Хребтань Н.М., приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1695.

За умовами вказаного договору продавець передає у власність покупців , а покупці приймають корпоративні права на частку 100% статутного капіталу приватного підприємства "МІМ -2004" ( далі ПП "МІМ -2004") загальною номінальною вартістю 150 000 грн. наступним чином: покупцю-1 - частку в розмірі 63% статутного капіталу номінальною вартістю 94500 грн.; покупцю-2 - частку в розмірі 31,5% статутного капіталу номінальною вартістю 47250 грн.; покупцю -3- частку в розмірі 5,5% статутного капіталу номінальною вартістю 8250 грн.

Згідно п. 3 вказаного договору продаж корпоративних прав на частку статутного капіталу ПП "МІМ" у розмірі 100% здійснюється за 150 000 грн. без ПДВ. Грошові кошти в розмірі 93 433 грн. сплачені покупцями пропорційно до часток, яку купує кожен з них та отримані продавцем на момент підписання договору.

Суму коштів в розмірі 56 567 грн. покупці пропорційно сплачують в 30-денний термін з дня поновлення (реєстрації) ПП «МІМ-2004» в реєстрі платників податку на додану вартість.

23.08.2013 р. ПП "МІМ -2004" поновлено ( зареєстровано) в реєстрі платників податку на додану вартість.

В порушення умов договору відповідач не оплатив у встановлений строк суму коштів у розмірі 17 818,61 грн. за частку у розмірі 31,5% статутного капіталу ПП "МІМ-2004", внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість на вказану суму.

Оскільки відповідач не задовольнив його письмову вимогу про сплату вказаних коштів, просив позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по договору купівлі-продажу корпоративних прав від 31 травня 2008 р. у розмірі 17818,61 грн., три проценти річних у розмірі 856, 76 грн., інфляційні втрати у розмірі 13029,57 грн., судовий збір у розмірі 317, 06 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Посилається на ті підстави, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на недоведених обставинах, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, та ухвалено з порушенням норм процесуального права.

Зазначив, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не був повідомлений про відкриття провадження у справі, не отримував копії позовної заяви з додатками, що призвело до порушення його прав.

Крім цього, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ПП "МІМ" поновлено (зареєстровано) в реєстрі платників податку на додану вартість саме з 23 серпня 2013 року.

Відповідно до даних, отриманих з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПП "МІМ-2004" з 28.07.2004 р. взято на облік, як платника податків.

Відповідно до даних реєстру платників ПДВ, датою реєстрації платником ПДВ ПП "МІМ-2004" зазначено 09.08.2004 р.

Відзив на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 суду не надав.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність іншій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів па нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Виходячи із положень вищевказаних норм матеріального права та із врахуванням фактичних обставин справи, правильним є висновок суду про доведеність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 17 818 грн 61 коп. заборгованості, адже, як установив суд, відповідач не виконав у повному обсязі взятих за договором купівлі-продажу від 31 травня 2008 року зобов'язань.

Стягуючи з відповідача на користь позивача крім суми основної заборгованості також три проценти річних за період з 23.09.2013 р. по 30.04.2015 р. у розмірі 856 грн 76 коп. та інфляційні витрати у розмірі 13029 грн 57 коп., суд першої інстанції правильно виходив із наявності підстав, передбачених ст. 625 ЦК України, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо неотримання відповідачем позовної заяви з додатками, а також неналежного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи розписками ( а.с. 32, 59, 216).

Є необґрунтованими та підлягають відхиленню також доводи апеляційної скарги щодо недоведеності обставини дати поновлення ПП "МІМ-2004" в реєстрі платників податків на додану вартість.

Вказана обставина підтверджується відповіддю Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 р. №13850/5/99-99-11-02-02-16 на звернення щодо надання інформації про дату відновлення ПП "МІМ-2004" () в реєстрі платників ПДВ (а.с.209).

Відповідно до змісту вказаного документа, до реєстру платників ПДВ зміни щодо скасування анулювання реєстрації ПП "МІМ-2004" та дати реєстрації платником податку -09.08.2004 р. внесено Міністерством доходів і зборів України (правонаступник -ДФС) 23.08.2013 р. Зазначені зміни внесено на виконання вимог постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.12.2008 у справі №2а-2132/08, яка набрала законної сили.

Отже, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 367 - 369, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складена 16 лютого 2018 р.

Головуючий

Судді: