справа № 208/2633/17
№ провадження 2/208/413/18
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2018 р. м. Кам'янське

м. Камянське Дніпропетровська область

Справа № 208/2633/17

Провадження № 2/208/1334/17

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М.,

за участю:

- секретаря судового засідання Шешуревої Я.І.,

- представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

- представника відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз Збут» та ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз Збут» та ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про відновлення становища, яке існувало до порушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз Збут» та ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про відновлення становища, яке існувало до порушення.

У своєму позові позивач просить суд визнати незаконним здійснення у період з лютого 2017 року до квітня 2017 року дії ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз Збут» та ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» щодо нарахування та плати за спожитий газ у її квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що вона фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, буд.№ 34, кВ. №88 та здійснює регулярну оплату спожитих комунальних послуг відповідно до нарахувань, зроблених постачальниками послуг і вносять їх у відповідну базу даних ТОВ «ІНФО-КОМ» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на час здійснення комунальних платежів. Будинок, де вона проживає є багатоквартирним з відсутнім централізованим гарячим водопостачанням. Квартири обладнанні одним газовим приладом газовою плитою, яка використовується для приготування їжі. З лютого 2017 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» почало здійснювати облік спожитого газу не за передбаченими законодавством нормами споживання, а за показниками лічильника, встановленого самим постачальником газу з власної ініціативи на весь багатоквартирний будинок. При оплаті комунальних платежів за лютий 2017 року нібито мешканці будинку протягом лютого 2017 року спожили 14,90 кв.м. газу на одну особу. Тобто при відсутності лічильника газу в квартирах, при наявності встановленого законодавством норми споживання в розмірі 7,1 кв.м. на особу, при споживанні газу в тих же обсягах, що й завжди, мешканців будинку ставлять перед фактом і зобовязують сплатити за газ таким чином, ніби кожний з членів сімї спалив за лютий близько 14,9 кв.м., тобто сума платежу збільшена у 2 рази.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив суд визнати незаконним здійснення у період з лютого 2017 року до квітня 2017 року дії ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз Збут» та ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» щодо нарахування та плати за спожитий газ у її квартирі АДРЕСА_1. В судовому засіданні посилався на обставини викладені в позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз Збут» та ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову та просила суд відмовити, посилалась на обставини викладені у відзиві на позов.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, буд.№ 34, кВ. №88 та здійснює оплату спожитих комунальних послуг відповідно до нарахувань, зроблених постачальниками послуг ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на час здійснення комунальних платежів.

Будинок, де проживає позивач ОСОБА_1 є багатоквартирним з відсутнім централізованим гарячим водопостачанням, де квартири обладнанні одним газовим приладом газовою плитою, яка використовується для приготування їжі, що не заперечується представником відповідача.

У своєму позові позивач посилається на те, що з лютого 2017 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» почало здійснювати облік спожитого газу не за передбаченими законодавством нормами споживання.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» 13 квітня 2011 року був укладений договір про надання послуг з газопостачання населенню у квартирі АДРЕСА_1.

Згідно до наданих суду матеріалів, а саме з рахунку повідомлення за газ та газопостачання за лютий 2017 рік вбачається, що за даними ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» об'єм споживання за показниками будинкового лічильника за адресою: квартира АДРЕСА_1, складає 44,6 кв.м. та до сплати 331,40 грн.

Як встановлено в судовому засіданні за адресою позивача з 01 лютого 2017 року встановлено будинковий прилад обліку газу.

Порядок обліку природного газу встановлений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» та постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу».

Згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.09.2015 року № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», розділу ІХ глави 4, пункту 3 якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по обєкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено загальні правила обліку і оплати за спожити послуги та встановлено норми споживання природного газу населенням.

Так, ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загально будинкового вузла обліку природного газу, які складаються з лічильника природного газу та засобу дистанційної передачі даних на будинок.

З листа від 27 березня 2017 року вбачається, що ТОВ «Дніпропетровсьгаз Збут» не здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб, а тому не є субєктом, до функцій якого діючим законодавством віднесено облік природного газу та технічне обслуговування газопроводів, газових приладів і пристроїв, надання підтверджуючих документів та детальних розяснень щодо обліку газу та визначення обсягів спожитого мешканцями будинку природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку входить до компетенції газорозподільного підприємства.

Посилання позивача на обґрунтованість своїх вимог згідно до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», до якої: крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору, є безпідставними.

Так, відповідно до п.п.3 п.1 гл.7 Р.VІ Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.09.2015 року № 2494, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на обєкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, повязаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання.

Тобто виходячи зі змісту п.п.3 п.1 гл.7 Р.VІ Кодексу газорозподільних систем, споживач має право відмовитись від послуги розподілу газопостачання.

Окрім цього, згідно до вимог ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Таким чином, вимоги позивача про визнання дій неправомірними не відповідає способом захисту судом цивільних прав та інтересів, передбачених ст.16 ЦК України, оскільки будь-яких вимог до позивача ОСОБА_1 відповідачами не предявлено.

Так, з урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про визнання незаконним здійсненні нарахуванням та плати за спожитий газ у квартирі позивача, а тому вказані вимоги не підлягають задоволенню.

Окрім цього, згідно до пп.3 п.2 гл.3 Р.VІ Кодексу газорозподільних систем па підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ забезпечує формування та передачу даних про обєми та обсяги фактичного споживання природного газу споживачем до Оператора ГТС (постачальника) відповідно до вимог цього Кодексу, Кодексу ГТС та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496, у звязку з чим, суд приходить до висновку, що відповідачем ПАТ «Дніпропетровсьгаз» не здійснює нарахування за спожитий природний газ.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул.Медична, буд.№ 34АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз Збут» (місто Дніпро, вул.Шевченка, № 2, )та ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» місто Дніпро, вул.Шевченка, № 2, ) про відновлення становища, яке існувало до порушення, відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області. У разі застосування судом вимог ч.6 ст.268 ЦПК України, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Похваліта С. М.