Справа № 487/3599/17
Провадження № 2/487/278/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2018 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого судді Павлової Ж.П.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради та третьої особи ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

10.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради та третьої особи ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області про зняття арешту з майна.

11.01.2018 року ОСОБА_1 надав до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначив наступне.

Заводським районним судом м.Миколаєва, 03.03.2008 року було видано судовий наказ про стягнення з нього боргу в сумі 4537,61 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». 12.06.2008 року старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрито виконавче провадження № 10168278 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі заборгованості в сумі 4531,61 грн. При відкритті виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на його майно від 12.06.2008 року, яку направлено до державного реєстратора Миколаївської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

30.06.2010 року державним реєстратором Миколаївської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України внесена запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна про заборону відчуження обєктів нерухомого майна та зареєстровано обтяження за № 9984625.

30.08.2010 року ОСОБА_2 відділом державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області виконавче провадження № 10168278 було закрито на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження, який діяв на той час та судовий наказ повернутий до ПАТ КБ «ПриватБанк».

Посилаючись на вищезазначене просив зняти арешт з майна, яке йому належить, накладений постановою старшого державного виконавця Чигирик І.Г. Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області від 12.06.2008 року по виконавчому провадженню № 10168278 та зобовязати ОСОБА_4 надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради внести запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна про зняття арешту з майна, яке належить ОСОБА_1 накладеного постановою старшого державного виконавця Чигирик І.Г. Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області від 12.06.2008 року.

04.09.2017 року до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_4 з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради , в якій просили прийняти рішення на підставі матеріалів у справі.

11.01.2018 року до суду надійшли пояснення від третьої особи ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області, в яких зазначено, що у разі повернення виконавчого документу стягувану, законодавством не передбачено право державного виконавця на зняття арешту.

11.07.2017 року ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва відкрито провадження по даній справі.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутні позивача, позовні вимоги викладанні в позовній заяві підтримують.

У судове засідання відповідач, представник ОСОБА_4 з надання Адміністративних послуг Миколаївської міської ради не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення на підставі матеріалі у справі.

Третя особа, ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що судовим наказом Заводського районного суду м.Миколаєва від 03.03.2008 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором 4497,11 грн., а також сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 15 грн. та держмито в розмірі 25,50 грн.

12.06.2017 року представник позивача звернувся до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області із запитом щодо стану виконавчого провадження, в рамках якого накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1.

ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області від 21.06.2017 року, було повідомлено, що у відділі перебувало виконавче провадження № 10168278 з примусового виконання судового наказу № 2-н-208 від 03.03.2008 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 4537,61 грн.

12.06.2008 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з арештом майна боржника.

Керуючись п.5, ч.1, ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (стара редакція), 30.08.2010 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

ОСОБА_1 того, згідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затверджений наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання виконавчих документів 3 роки, у звязку з чим матеріали виконавчого провадження були знищені.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частино другою вищезазначеної статті, зазначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Так, на даний час існує арешт нерухомого майна, підставою якого є постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 12.06.2008р., про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 07.06.2017р.

Під час повернення виконавчого документа дані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» виконані не були, у звязку із чим тривалий час питання про зняття арешту не вирішено в повному обсязі, що призводить до порушення прав позивача, як власника майна.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до правил ч.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про правомірність заявлених позовних вимог і тому позов слід задовольнити.

На підставі ст. ст. 321, 391 Цивільного кодексу України та ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради та третьої особи ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, накладений постановою старшого державного виконавця Чигирик І.Г. Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області від 12.06.2008 року по виконавчому провадженню № 10168278 з примусового виконання судового наказу виданого Заводським районним судом м.Миколаєва 03.03.2008 року по справі № 2-н-208.

Зобовязати ОСОБА_4 надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради внести запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна про зняття арешту з майна, яке належить ОСОБА_1 накладеного постановою старшого державного виконавця Чигирик І.Г. Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області від 12.06.2008 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: Ж.П. Павлова