Номер провадження 2/754/3338/18
Справа №754/608/18
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

судді Саламон О.Б.

з участю секретарів судового засідання Вільховченко І.І., Солодухіній Н.С.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

17.11.2018 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_2такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1, посилаючись на те, що в спірній квартирі, яка перебуває в комунальній власності, зареєстровані сторони по справі та треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Відповідачі не проживають за даною адресою з 2000 року, в утриманні квартири участі не приймають, комунальні платежі не сплачують.

Відповідачами не подано до суду відзив на позовну заяву.

Клопотань, заяв від учасників справи до суду не надходило.

31.01.2018 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, посилаючись на викладене в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, в судовому засіданні визнали, що дійсно зареєстровані в кв. АДРЕСА_5 а проживають з 2000 рокуу АДРЕСА_6

Від третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник третьої особи - Деснянської РДА в м. Києві в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Керуючись ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого судового засідання.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що у відповідності до талону до ордеру №326 від 16.03.1989 р. АДРЕСА_7 перебуває в державній власності та була надана ОСОБА_6 з сім'єю: дружина ОСОБА_7, доньки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання позивач ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_7.

Відповідачі в спірній квартирі не проживають, факт чого підтверджується наступним.

У відповідності до довідки Національного університету оборони України ім. Івана Черняховського, ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_3 та чоловіком ОСОБА_11 проживає за адресою: АДРЕСА_8 з червня 2000 року по теперішній час.

У відповідності до Актів ЖЕКу №313 від 19.04.2017 р., 26.07.2017 р., 31.10.2017 р. ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_3 не проживають в АДРЕСА_7 близько 15 років, їх речей в квартирі не виявлено.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк.

Вбачається, що відповідачі переїхали в інше місце проживання, при цьому не звертались до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі, при цьому відповідачі жодного разу не ставили питання про вселення до спірної квартири, квартплату не сплачували, не звертались до правоохоронних органів з приводу усунення перешкод в користуванні спірною квартирою, неможливістю проживання у спірній квартирі через перешкоди, що чинили їй позивач або інші особи.

Суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідачі не проживали в спірній квартирі понад шість місяців з поважних причин. Вони виїхали із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивача не чинилося.

Протягом тривалого часу відповідачі ігнорували звернення позивача щодо вирішення спору в добровільному порядку.

Вказані обставини підтвердженні відповідними доказами та визнані сторонами по справі, у зв'язку з чим, на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Будь-яких сумнівів щодо достовірності вказаних обставин або добровільності їх визнання судом не виявлено.

Згідно з вимогами ст.71 ЖК України за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім"ї зберігається право на житло протягом шести місяців.

Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати 6 - ти місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення перериває строк тимчасової відсутності. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила 6 - ти місяців.

Враховуючи вказане, враховуючи той факт, що відповідачі в квартирі не проживають понад встановлений законом строк, протягом якого за наймачем і членами її сім"ї зберігається право користування житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється за заявою особи, запиту органу реєстрації, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначеного закону, прийняте рішення суду відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчиняти ці дії не має потреби.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду по справам даної категорії є безпосередньою підставою для зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобов'язав його вчинити цю дію.

Керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 200, 211, 258, 259 ЦПК України, ЦПК України, ст.ст. 71-72 ЖК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_3), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_3), в інтересах якого діє ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_2), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_6, АДРЕСА_2), Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація (м. Київ, пр. Маяковського, 29) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_3) такою, що втратила право користування кв. АДРЕСА_9

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_3) такою, що втратила право користування АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Повний текст рішення суду складено 19.02.2018 р.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон