АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2360/2018
Головуючий у суді першої інстанції: ЛитвиноваІ. В
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 січня 2018 року

в справі за поданням старшого державного виконавця відділу примусового рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова ВалентинаОлександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні № 54906857 ОСОБА_3.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2017 року старший державний виконавець відділу примусового рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - ДДВС МЮ України) Башілов В.О.звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні № 54906857 ОСОБА_3

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 січня 2018 року справу за матеріалами подання старшого державного виконавця передано на розгляд до Пустомитівського районного суду Львівської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України за територіальною юрисдикцією.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з'ясування усіх фактичних обставин, остільки порядок розгляду заяв про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виключно передбачено в ст. 441 ЦПК України, при цьому, з аналізу зазначеної статті не вбачається до якого саме суду повинен звертатись державний (приватний) виконавець, а юридичною адресою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є вул. Городецького, 13 у м. Києві, 01001, що відноситься до Печерського районну м. Києва, просить скасувати ухвалу районного суду та направити справу на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч. 4 ст. 441 ЦПК України).

Місцезнаходження органу ДВС визначається з урахуванням положень ст. 93 ЦК України, а також даних, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника − фізичної особи або керівника боржника − юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

З матеріалів справи убачається, що Пустомитівським районним судом Львівської області на виконання рішення суду від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування позикою в зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, видано виконавчий лист, зі строком пред'явлення до 12 жовтня 2016 року (а.с.4).

Встановлено, що старший державний виконавець відділу примусового рішень ДДВС МЮ України Башілов В.О. звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 до виконання зобов'язань, покладених на неї виконавчим листом Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2015 року № 450/2962/14-ц (а.с.2-4).

Положеннями ст. 446 ЦПК України встановлено, що процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Отже, державний виконавець звернувся у суд з відповідним поданням з метою вирішення процесуального питання, пов'язаного з виконанням судового рішення, ухваленого Пустомитівським районним судом Львівської області.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про необхідність передачі справи за матеріалами подання державного виконавця на вирішення до районного суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України підлягає до розгляду за місцезнаходженням відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮ України, на виконанні якого перебуває виконавчий лист.

Ухвала районного суду постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала районного суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає чинності негайно й оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: