_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2163/17
Провадження № 2/520/2734/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

За участю представників : ОСОБА_1, ОСОБА_2

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЛЕКТ» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

Встановив,

ТОВ «Кей-Коллект» звернулось у лютому 2017 року до суду з вимогами ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 14.09.2006 року в сумі 2644925,55 грн звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ТОВ «Кей-Коллект» права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 60,9 кв.м., що передана позичальником ОСОБА_3 в іпотеку. 14.06.2017 року до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. ТОВ «Кей-Коллект» вимагає ухвалити судове рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 14.09.2006 року в сумі 2644925,55 грн звернути стягнення на предмет іпотеки - на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 60,9 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_3 шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, що становить 472500 грн.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав і доводив, що наявне судове рішення, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №0 від 14.09.2006 року і ТОВ «Кей-коллект» вимагає повторного стягнення боргу з відповідача за тим самим договором.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив,

14 вересня 2006 року АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_3 уклали кредитний договір за №0, за умовами якого банк надав, а ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 78000 дол.США. на строк до 14.09.2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,3% річних. У якості забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором банк і ОСОБА_3 14.09.2006 року уклали іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_3 передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 60,9 кв.м., ринковою вартістю 466238 грн.

У звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за договором щодо повернення кредитних коштів і сплати відсотків за користування кредитом в 2011 році утворилась заборгованість. ПАТ «УкрСибБанк» (правонаступник АКІБ «УкрСибБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Київського райсуду м.Одеси від 11.05.2011 року з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в солідарному порядку стягнуто на користь ПАТ «УкрСибБанк» заборгованість за кредитним договором №0 в сумі 87973,04 дол.США, що на той час дорівнювало 701848,96 грн, яка складалась за основним і простроченим кредитом -609934,14 грн, заборгованість за строковими та простроченими процентами -78647,68 грн, пеня за порушення умов договору -3576,06 грн і 9691,08 грн. Рішення суду набрало законної сили і 23.09.2011 року суд видав виконавчі листи на примусове виконання судового рішення.

12 листопада 2011 року ПАТ «УкрСибБанк» і ТОВ «Кей-Коллект» уклали договір про відступле ння права вимоги та договір факторингу №1, за умовами якого до ТОВ «Кей-Коллект» перейшло право вимоги за кредитним договором №11-40188000 і за іпотечним договором від 14.09.2006 року.

Ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 21.06.2013 року у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-54/11, виданого Київським райсудом м.Одеси 23.09.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСибБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 701848,96 грн, замінено сторону стягувача з ПАТ «УкрСибБанк» на ТОВ «Кей-Коллект». У 2015 році ТОВ «Кей-Коллект» удруге звернувся до суду з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-54/11, виданого Київським райсудом м.Одеси 23.09.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСибБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 701848,96 грн з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Коллект». Ухвалою від 17.06.2015 року заява ТОВ «Кей-Коллект» залишена без задоволення.

В лютому місяці 2017 року ТОВ «Кей-Коллект» надав до суду позовну заяву до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за товариством права власності на предмет іпотеки. Після уточнення позовних вимог представник товариства вимагав від суду ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 14.09.2006 року в сумі 2644925,55 грн звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу квартири на користь третьої особи.

Відповідачева сторона, не визнаючи позовні вимоги посилалась на рішення Київського райсуду м.Одеси від 11.05.2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвали Київського райсуду м.Одеси про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Кей-Коллект» не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобовязання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

У даному випадку суд встановив і сторони визнали, що на виконання умов кредитного договору в 2006 році банк видав, а ОСОБА_3 отримав кредитні кошти в сумі 78000 дол.США, що ОСОБА_3 свої зобовязання за кредитним договором не виконує і не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотки за користування кредитом, тому кредитор в 2011 році звернувся до суду за захистом порушено права і вимагав достроково стягнути з позичальника строкові кредитні кошти нарівні з простроченими та заборгованість за відсотками. Суд задовольнив вимоги банку і стягнув з позичальника заборгованість за основним і простроченим кредитом, заборгованість за відсотками і пеню за порушення умов договору. Банк на примусове виконання судового рішення отримав виконавчі листи і надав їх до державної виконавчої служби. За виконавчими листами відкрите виконавче провадження. До сьогодні відповідач свої зобовязання з повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконав у повному обсязі.

У відповідності до положень ст..512,513 ЦК України було замінено кредитора за вищеназваним договорі внаслідок передання банком ТОВ «Кей-Коллект» своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).

Звертаючись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, ТОВ «Кей-коллект» не прийняв до уваги рішення суду від 11.05.2011 року, не надав письмових доказів, що зазначене судове рішення боржником не виконано у повному обсязі (відповідач, не визнаючи позов, стверджував, що частково на виконання судового рішення сплатив грошові кошти). На обґрунтування вимог щодо суми боргу 2644925,55 грн ТОВ «Кей-Коллект» належний розрахунок не надав (довідка-розрахунок на а.с.30 не є належним і допустимим доказом, тому як не містить розрахунків заборгованості за тілом кредиту, відсотками, пенею).

Крім того, позивач не надав до суду докази нотаріального посвідчення правочину про відступлення прав за іпотечним договором. Відповідно до абз. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

З огляду на викладене суд вважає позов ТОВ «Кей-Коллект» не доведеним і тому таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258,263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЛЕКТ» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Одеської області через Київський райсуд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.