Постанова

Іменем України

7 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 591/3613/16-ц

провадження № 61-1479 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ПророкаВ. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - голова Сумської обласної ради Салатенко Семен Павлович,

відповідач - комунальне підприємство «Редакція газети «Сумщина»,

третя особа - Сумська обласна державна адміністрація,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу комунального підприємства «Редакція газети «Сумщина» на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 вересня 2016 року у складі судді Бурди Б. В. та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 17 листопада 2016 року в складі суддів: Околота Г. М., Левченко Т. А., Хвостика С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до голови Сумської обласної ради Салатенка С. П., комунального підприємства «Редакція газети «Сумщина» (далі - КП «Редакція газети «Сумщина») про визнання незаконним та скасування розпоряджень голови ради, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 працював головним редактором КП «Редакція газети «Сумщина». Розпорядженнями голови Сумської обласної ради від 16 червня 2016 року № 11-кп та від 4 липня 2016 року № 12-кп його було звільнено з посади з 27 червня 2016 року. Зазначив, що його звільнення було проведено з порушенням вимог закону та всупереч процедурі, визначеної контрактом, оскільки питання звільнення його з роботи не було попередньо розглянуто на пленарному засіданні обласної ради.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 вересня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Сумської обласної ради від 16 червня 2016 року № 11-кп про звільнення ОСОБА_4 з посади головного редактора КП «Редакція газети «Сумщина».

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Сумської обласної ради від 4 липня 2016 року № 12-кп про внесення змін до розпорядження голови Сумської обласної ради від 16 червня 2016 року № 11-кп.

Поновлено ОСОБА_4 на роботі в КП «Редакція газети «Сумщина» на посаді головного редактора.

Стягнуто з КП «Редакція газети «Сумщина» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 16 112,40 грн, з утриманням з указаної суми при виплаті податків та інших обов'язкових зборів та платежів.

Стягнуто з Сумської обласної ради на користь ОСОБА_4 2 000 грн у відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнуто з Сумської обласної ради на користь держави судовий збір у розмірі 1 102,40 грн.

Стягнуто з Сумської обласної ради на користь ОСОБА_4 3 000 грн у рахунок відшкодування понесених у справі судових витрат.

Рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення на користь ОСОБА_4 заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення мотивоване тим, що за умовами контракту, укладеного з позивачем, останній міг бути звільнений з роботи до закінчення терміну повноважень з ініціативи власника лише при наявності відповідного рішення обласної ради та за погодженням з Радою співзасновників, якої на час звільнення не існувало. Крім того, відповідачем не було надано доказів на підтвердження факту того, що порушення, які стали підставою для притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності за спірним розпорядженням, були допущені внаслідок винних дій саме позивача.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 17 листопада 2016 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 вересня 2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відповідачами порушено пункт 3.2 установчого договору, укладеного між співзасновниками друкованого засобу масової інформації - обласної газети «Сумщина», а тому звільнення позивача з підстав, передбачених пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, без попереднього погодження цього звільнення із усіма співзасновниками відбулося незаконно та з порушенням його прав, а отже, на законних підставах відповідно до вимог статті 235 КЗпП України позивача слід поновити на займаній посаді.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, КП «Редакція газети «Сумщина» просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не взято до уваги порушення позивачем, як керівником підприємства, умов укладеного з ним контракту та незабезпечення подання до управління майном Сумської обласної ради звіту про виконання фінансового плану за І квартал 2016 року, проекту фінансового плану на наступний рік до 15 червня поточного року, що свідчить про систематичне невиконання своїх обов'язків керівника. Також не взято до уваги, що статутом КП «Редакція газети «Сумщина» та умовами контракту не передбачено необхідності отримання попереднього погодження звільнення керівника підприємства з Радою співзасновників друкованого засобу масової інформації - газети «Сумщина».

У січні 2017 року КП «Редакція газети «Сумщина» подано заяву про відмову від касаційної скарги та закриття касаційного провадження.

У лютому 2017 року до суду надано пояснення Сумської обласної ради, у яких зазначено, що рішення судів попередніх інстанцій підлягають зміні шляхом виключення висновків про вичерпний перелік повноважень голови ради та відсутності у нього та у обласної ради повноважень щодо звільнення з посади головного редактора КП «Редакція газети «Сумщина».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

У серпні 2017 року КП «Редакція газети «Сумщина» повторно подано заяву про відмову від касаційної скарги та закриття касаційного провадження.

Заява мотивована тим, що підприємство виконало рішення судів попередніх інстанцій, які є законними та обґрунтованими.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

9 січня 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо: після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги.

Відповідно до вимог частин четвертої, п'ятої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

У разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Заява про відмову від касаційної скарги, з урахуванням вимог частини другої статті 61 ЦПК України, задоволенню не підлягає, оскільки заява від імені КП «Редакція газети «Сумщина» подана самим ОСОБА_4, який у справі також представляє свої інтереси як позивач, що свідчить про наявність конфлікту інтересів.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною третьою статті 21 КЗпП України передбачено, що контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України визначено, що підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Судами встановлено, що КП «Редакція газети «Сумщина» є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області, управління якою здійснює Сумська обласна рада через уповноважений нею орган - управління майном обласної ради. Метою діяльності редакції є підготовка та випуск обласної газети «Сумщина».

Співзасновниками друкованого засобу масової інформації - обласної газети «Сумщина» є Сумська обласна рада, Сумська обласна державна адміністрація та трудовий колектив КП «Редакція газети «Сумщина», між якими було укладено установчий договір про спільне видання цього друкованого засобу масової інформації, в якому сторони погодили, що відповідно до пункту 4.4 цього договору редакцію очолює головний редактор, який призначається на посаду за результатами конкурсу рішенням Сумської обласної ради після попереднього погодження його кандидатури з Радою співзасновників.

Редактор призначається на контрактній основі терміном на п'ять років та діє відповідно до положень статуту редакції. Крім того, пунктом 3.2 цього договору передбачено, що Рада співзасновників організовує проведення конкурсу на посаду головного редактора редакції, попередньо погоджує його призначення та звільнення із займаної посади.

Рішенням Сумської обласної ради 6 скликання від 20 жовтня 2015 року позивача ОСОБА_4 було призначено на посаду головного редактора КП «Редакція газети «Сумщина» з 21 жовтня 2015 року з укладенням контракту терміном на три роки з 21 жовтня 2015 року по 19 жовтня 2018 року.

21 жовтня 2015 року між Сумською обласною радою та ОСОБА_4 укладено контракт.

Наказом начальника управління майном Сумської обласної ради від 9 червня 2016 року № 241 вирішено провести службове розслідування щодо перевірки виконання службових обов'язків головним редактором КП «Редакція газети «Сумщина» ОСОБА_4 та створено відповідну комісію.

За наслідками проведеного службового розслідування, 14 червня 2016 року, комісією був складений акт службового розслідування, яким встановлено ряд порушень головним редактором ОСОБА_4 вимог пунктів 1.1, 2.3 контракту та пунктів 4.1, 4.6 колективного договору, а саме: відсутність належного ведення бухгалтерського обліку у КП «Редакція газети «Сумщина», що унеможливило у повному обсязі оцінити фінансове становище газети, безпідставне надання матеріальної допомоги ОСОБА_7 у зв'язку з 50-річчям від дня народження, суттєве та грубе порушення етичної поведінки.

Розпорядженням голови Сумської обласної ради від 16 червня 2016 року № 11-кп позивача було звільнено з 17 червня 2016 року з посади головного редактора КП «Редакція газети «Сумщина» на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України та пункту 5.3 контракту за систематичне невиконання обов'язків, визначених пунктом 2.3 контракту.

4 липня 2016 року головою Сумської обласної ради видано розпорядження № 12-кп, яким змінено дату звільнення позивача з 17 червня 2016 року на 27 червня 2016 року у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю позивача у період з 17 по 24 червня 2016 року.

Рішенням Сумської обласної ради 7 скликання від 10 серпня 2016 року затверджено звільнення позивача з роботи з 27 червня 2016 року на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України.

Розділом 5 контракту, укладеного з головним редактором КП «Редакція газети «Сумщина» ОСОБА_4, передбачені умови зміни, припинення та розірвання контракту, та пунктом 5.3 передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи власника до закінчення строку його дії при наявності відповідного рішення обласної ради, зокрема: а) у випадку систематичного невиконання керівником обов'язків, покладених на нього пунктами 2.3, 2.7 та іншими положеннями цього контракту; и) у разі неподання уповноваженому органу квартальної та річної фінансової звітності, а також квартального та річного звітів про виконання фінансового плану підприємства разом з пояснювальною запискою щодо результатів діяльності; і) у разі порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства.

Судами встановлено, що позивач звільнений із займаної посади за невиконання умов контракту (відповідно до абзаців третього, п'ятого, п'ятнадцятого та сімнадцятого пункту 2.3 контракту).

Підставою звільнення позивача стали: доповідна записка начальника управління майном Сумської обласної ради ОСОБА_8 від 16 червня 2016 року № 591, матеріали службового розслідування щодо перевірки виконання службових обов'язків головним редактором КП «Редакція газети «Сумщина» ОСОБА_4

Зі змісту доповідної записки ОСОБА_8 від 16 червня 2016 року вбачається, що головний редактор підприємства ОСОБА_4 у порушення пунктів 4.1, 4.6 колективного договору прийняв неправомірне та неефективне управлінське рішення, а саме видав наказ від 1 червня 2016 року про надання матеріальної допомоги ОСОБА_7 з нагоди її 50-річчя у сумі 2-х місячних окладів без відповідного погодження цього рішення з профспілкою.

Крім того, під час дослідження фінансово-господарського стану підприємства, перевірки первинної бухгалтерської документації було встановлено відсутність належного ведення бухгалтерського обліку на підприємстві, невжиття ОСОБА_4 заходів за результатами аудиту від 4 березня 2016 року № 01-15/5, ненадання звіту про виконання фінансового плану за І квартал 2016 року, ненадання проекту фінансового плану на 2017 рік, що є порушенням абзаців 14, 16, 28 пункту 2.3, пунктів 1.1, 1.3, 1.4 контракту. Також зазначено, що ОСОБА_4 перевищує свої посадові обов'язки, а саме: суттєво та грубо порушує етичну поведінку, безпідставно ображає членів трудового колективу, що є неприпустимим для керівника підприємства.

13 червня 2016 року за вказаними фактами порушення трудового контракту ОСОБА_4 на ім'я головного спеціаліста відділу управління комунальною власністю та приватизації управління майном Сумської обласної ради ОСОБА_9 надав письмові пояснення, із яких убачається, що при виконанні ним службових обов'язків стосовно розгляду заяви ОСОБА_7 про виплату їй матеріальної допомоги у зв'язку з досягненням 50-річного віку він діяв відповідно до умов колективного договору.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що голова Сумської обласної ради Салатенко С. П. до прийняття рішення про звільнення з посади головного редактора КП «Редакція газети «Сумщина» ОСОБА_4 з підстав, зазначених у розпорядженні від 16 червня 2016 року № 11-к, не прийняв до уваги його пояснення, надані головному спеціалісту ОСОБА_9 у ході службового розслідування, а також не звернув уваги на обставини, вказані в листі про перенесення термінів надання звітності. Докази того, що відповідач Салатенко С. П., як голова Сумської обласної ради, запропонував позивачу надати письмові пояснення з приводу викладених у доповідній записці та в матеріалах службового розслідування фактів, відсутні.

Відповідачами не підтверджено, що перед звільненням позивача проводилась будь-яка перевірка викладених у доповідній записці ОСОБА_8 від 16 червня 2016 року № 591 фактів та взагалі не обговорено співмірність проступку із застосованим стягненням, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що до позивача застосовувались раніше заходи дисциплінарного стягнення за порушення обов'язків, визначених контрактом.

Положеннями статті 23 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» визначено, що редактор (головний редактор) друкованого засобу масової інформації є керівником редакції, уповноваженим на те засновником (співзасновниками). Редактор (головний редактор) призначається (обирається) на посаду і звільняється з посади в порядку, встановленому засновником (співзасновниками) у статуті редакції відповідно до чинного законодавства України про працю.

Статутом КП «Редакція газети «Сумщина» порядок звільнення головного редактора неврегульований, однак це питання визначено у пункті 3.2 установчого договору та пункті 5.3 контракту, якими визначено, що керівник КП «Редакція газети «Сумщина» може бути звільнений до закінчення строку контракту при наявності відповідного рішення обласної ради та за погодженням з Радою співзасновників.

За таких обставин касаційний суд дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з порушення порядку звільнення позивача з посади, саме: відсутності погодження з Радою співзасновників питання звільнення позивача, як це передбачено порядком, прийняття рішення Сумської обласною радою про розірвання контракту до закінчення строку його дії з ініціативи власника, а потім винесення відповідного розпорядження (наказу) про звільнення позивача.

Доводи касаційної скарги про те, що позивачем, як керівником, допущено ряд порушень у своїй діяльності, зокрема, не забезпечено подання до управління майном Сумської обласної ради звіту про виконання фінансового плану за І квартал 2016 року, проекту фінансового плану на наступний рік до 15 червня поточного року, що стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, не знайшли свого підтвердження з наступних підстав.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом щодо звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору.

Відповідач не надав належні та допустимі докази у підтвердження того, що порушення, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за розпорядженням голови Сумської обласної ради від 16 червня 2016 року № 11-кп, були допущені саме внаслідок винних дій позивача. Також поза увагою залишилися пояснення позивача, надані головному спеціалісту відділу управління комунальною власністю та приватизації управління майном Сумської обласної ради ОСОБА_9 про те, що з об'єктивних причин, а саме нетривалого перебування на посаді та відсутності на підприємстві належно організованого бухгалтерського обліку, він не міг надати відповідні звіти та плани у визначені строки.

Отже, законодавством передбачено, що підставою звільнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Доводи касаційної скарги щодо відсутності необхідності отримання попереднього погодження звільнення керівника підприємства з Радою співзасновників друкованого засобу масової інформації - газети «Сумщина» спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, судами встановлено, що статутом КП «Редакція газети «Сумщина» порядок звільнення керівника цього підприємства (яким є головний редактор) не було визначено, а вказаний порядок було визначено установчим договором цього підприємства та контрактом, який був укладений між позивачем та Сумською обласною радою.

Відповідно до цього порядку питання звільнення позивача повинно бути погоджене з Радою співзасновників, після чого Сумської обласною радою повинно бути прийняте рішення про розірвання контракту до закінчення строку його дії з ініціативи власника, а вже після дотримання цих процедур - видане відповідне розпорядження (наказ) про звільнення позивача. Однак цього порядку відповідачами дотримано не було.

При вирішенні цієї справи судами правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Редакція газети «Сумщина» залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 17 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді: С. Ю. Мартєв В. В. Пророк І. М. Фаловська С. П. Штелик