Справа № 495/5546/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 лютого 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як батько дитини, не приймає жодної участі у житті доньки, не надає кошти на утримання, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.

Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю та задовольнити позовну заяву.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався, надав до суду заяву з проханням позовну заяву ОСОБА_1 розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю та врахувати висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.3 ст. 200 ЦПК). Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.10.2012 року у сторін, які перебували в зареєстрованому шлюбі, народилася донька ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, актовий запис № 4116.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Місцем проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначено місце проживання матері ОСОБА_2

З 2015 року по теперішній час ОСОБА_2 проживав окремо від доньки, не брав участі у її вихованні, не цікавився життям та навчанням дитини, не надавав доньці належного утримання. Такі обставини підтверджується довідкою КЗ «ДНЗ № 21 Вінницької міської ради» № 112 від 17.10.2017 року та довідкою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 01.06.2017 року.

08 грудня 2017 року орган опіки та піклування виконкому Вінницької міської ради надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п. 16 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » від 30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Підсумовуючи викладене, враховуючи визнання позивачем позовних вимог, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву ОСОБА_2 та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3.

Керуючись 155, 164, 165 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області 01.04.2004 року), батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: