У Х В А Л А

07 лютого 2018 року

м. Київ

Справа № 461/5577/15-ц

Провадження № 14-18 цс 18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Ткачука О.С.,

суддів: Антонюк Н.О., Бакуліної С.В., Британчука В.В., Гудими Д.А., Данішевської В.І., Золотнікова О.С., Кібенко О.Р., Князєва В.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Прокопенка О.Б., Рогач Л.І., Саприкіної І.В., Ситнік О.М., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.,

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за касаційною скаргою Львівського державного університету внутрішніх справ на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 02 липня 2015 року у складі судді Лялюка Є.Д. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2015 року у складі суддів: Савуляка Р. В., Бермеса І. В., Мусіної Т. Г., та

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.

Позов мотивовано тим, що відповідно до наказу Львівського державного університету внутрішніх справ від 06 серпня 2009 року ОСОБА_3 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання. 24 серпня 2009 року між Львівським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та ОСОБА_3 було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Пунктом 2.3.6. зазначеного договору передбачено, що у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі, відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі.

Відповідно до наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 14 липня 2014 року ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням на підставі п. 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Сума розрахованих фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_3 у Львівському державному університеті внутрішніх справ, становить 18 928 грн 15 коп.

За наведених обставин та згідно з п. п. 2.3.6, 3.2. зазначеного договору, п. 1 ст. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особам витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому закладі Міністерства внутрішніх справ України», наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах», ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію» витрати на утримання курсантів у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України підлягають відшкодуванню.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що відповідач добровільно не відшкодував зазначені витрати, Львівський державний університет внутрішніх справ просив стягнути з ОСОБА_3 витрати у сумі 18 928 грн 15 коп.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02 липня 2015 року провадження у справі за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі закрито з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII. У зв'язку з цим роз'яснено позивачу його право звернутися з позовом у порядку адміністративного судочинства.

Під час розгляду клопотання відповідача про закриття провадження у справі та постановлення оскаржуваної ухвали, суд виходив із того, що такий спір не може бути вирішено у порядку цивільного судочинства за правилами ЦПК України, а підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2015 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що між Львівським державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_3 виник спір про відшкодування витрат, пов'язаних з її утриманням як курсанта у вищому навчальному закладі, підпорядкованому Міністерству внутрішніх справ України, яке є суб'єктом владних повноважень, а, відтак, спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

06 квітня 2016 року Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 02 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2015 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема заявник вказував на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки судами під час вирішення питання про дотримання правил предметної юрисдикції не враховано, що спір виник із договірних правовідносин, однією із сторін якого є фізична особа, а тому цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

08 червня 2016 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

13 вересня 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким ЦПК України викладений у новій редакції.

02 січня 2018 року Верховний Суд отримав справу за касаційною скаргою Львівського державного університету внутрішніх справ на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 02 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2015 року.

25 січня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду відповідно до ч. 6 ст. 403 ЦПК України передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Пункт 4 ч. 1 розд. ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачає, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу, зокрема, із обґрунтуванням підстав, визначених у ч. 5 або ч. 6 ст. 403 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Враховуючи те, що заявник оскаржує ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 02 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2015 року з підстав порушення судами правил предметної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду вважає мотиви, з яких 25 січня 2018 року постановлена ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, обґрунтованими та приймає справу до розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 13 вказаної статті розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Оскільки згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, Велика Палата Верховного Суду цією ухвалою інформує учасників справи про дату, час і місце розгляду справи, який відбуватиметься без проведення судового засідання.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 272 ЦПК України).

Керуючись ч. 13 ст. 7, ст. ст. 401, 402, 403, 404, п. 4 ч. 1 розд. ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ВеликаПалата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Прийняти до розгляду справу за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі за касаційною скаргою Львівського державного університету внутрішніх справ на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 02 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2015 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку письмового та спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 10 год. 00 хв. 14 березня 2018 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Направити учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.С. Ткачук

Судді: Н.О. Антонюк Л.М. Лобойко

С.В. Бакуліна Н.П. Лященко

В.В. Британчук О.Б. Прокопенко

Д.А. Гудима Л.І. Рогач

В.І. Данішевська І.В. Саприкіна

О.С. Золотніков О.М. Ситнік

О.Р. Кібенко В.Ю. Уркевич

В.С. Князєв О.Г. Яновська