У Х В А Л А

08 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 296/5/12-ц

провадження № 61-5744 св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І., Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом)- ОСОБА_4,

відповідач (позивач за зустрічним позовом)- ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

відповідач - ОСОБА_7,

третя особа - Управління Держкомзему у місті Житомирі,

третя особа - Житомирська міська рада,

третя особа - Комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 14 вересня 2016 року у складі судді Бондарчук В. В. та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 08 листопада 2016 року у складі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

встановив:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У листопаді 2004 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просив поділити спільний двір у рівних частках між ним та відповідачем ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 зобов'язати останнього усунути перешкоди у користуванні двором, зобов'язати відповідача засипати вигрібну яму та знести самовільно переобладнаний гараж за вищевказаною адресою.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що йому з жовтня 1984 на праві приватної власності належить 41/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 Іншим співвласникам будинку ОСОБА_7 - 28/100 ідеальних частин будинку, ОСОБА_6 - 17/100 ідеальних частин, ОСОБА_5 - 14/100 ідеальних частин.

Зазначав, що в 1994 році ОСОБА_5 самовільно здійснив добудову, яка знаходиться за 2,5 м від вікон його будинку, у зв'язку з чим виникли труднощі в користуванні загальним двором. У подальшому на спільному дворі він викопав вигрібну яму, що суперечить пункту 7.12 ДСП «Планування та забудови населених пунктів», самовільно побудував гараж і влаштував до нього під'їзд.

Посилаючись на те, що фактично його сім'я не може користуватись спільним двором частина якого належить йому на праві особистої власності, просив позов задовольнити.

24 січня 2007 року ОСОБА_5 подав зустрічний позов, у якому просив встановити порядок користування земельними ділянками, закріпивши їх за співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 враховуючи ідеальні частки кожного в домоволодінні, а також зобов'язати ОСОБА_4 знести самочинно побудовану веранду з мансардним поверхом, стягнути з останнього витрати на проведення експертизи.

На обґрунтування позову зазначав, що сарай-гараж під літерою «В» був придбаний ним за договором купівлі-продажу частини будинку від 11 жовтня1984 року.

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 14 вересня 2016 року первісний та зустрічний позови задоволено частково.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_7 за другим варіантом висновку експертизи від 25 лютого 2016 року, а саме: виділено:

- співвласнику ОСОБА_7 земельну ділянку, площа якої складає 0,0560 га -ділянка №1+ ділянка №2 (червоний колір) + ділянка №5 (жовтий колір, спільний двір), тобто : 0,0344 га + 0,0173 га + 0,0043 га = 0,0560 га з урахуванням площі під будівлями;

- співвласнику ОСОБА_6 - земельну ділянку, площа якої складає 1,0340 га -ділянка №3 + ділянка №4 (синій колір) + ділянка №5 (жовтий колір, спільний двір) тобто: 0,0128га+0,0169га+0,0043га=0,0340 га з урахуванням площі під будівлями;

- співвласнику ОСОБА_5 - земельну ділянку, площа якої складає 0,0280 га - ділянка № 6 + ділянка № 7 + ділянка № 8 (зелений колір) + ділянка № 10 (помаранчевий колір, спільний двір) тобто: 0,0100 га + 0,004 га + 0,0096 га + 0,0037 га = 0,0280 га з урахуванням площі під будівлями;

- співвласнику ОСОБА_4 - земельну ділянку, площа якої складає 0,0820 га - ділянка №9 (фіолетовий колір) + ділянка №10 (помаранчевий колір, спільний двір) тобто: 0,0783 га + 0,0037 га = 0,0820 га з урахуванням площі під будівлями.

Спільний двір на 2 квартири по 1/2 ( співвласники ОСОБА_7 та ОСОБА_6.) - площа земельної ділянки складає 0,0086 га - ділянка №5 (жовтий колір) (по 0,0043 га та 0,0043 га на кожну квартиру).

Спільний двір на 2 квартири по 1/2 ( співвласники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ) - площа земельної ділянки складає 0,0074 га - ділянка №10 (помаранчевий колір) (по 0,0037 га та 0,0037 га на кожну квартиру).

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що цей варіант найбільш повно враховує інтереси всіх співвласників будинку, оскільки забезпечує можливість безперешкодного користування належним їм на праві власності нерухомим майном та не потребує знесення самовільно побудованих будівель, а також обраний варіант передбачає спільний двір, що дає змогу безперешкодного підходу, під'їзду до будівель та споруд, якими користуються сторони.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 08 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що місцевим судом постановлено рішення із дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року, ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким вирішити питання про знесення ОСОБА_11 самочинно збудованих літньої кухні літ. «И» з погребом, прибудови літ. «А5», літ. «А6», літ. «І», літ. «а», гаража літ. «В» та встановити порядок землекористування за варіантом № 4 експертного висновку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Управління Держкомзему у місті Житомирі, Житомирська міська рада, комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення самовільних будівель та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про встановлення порядку користування земельною ділянкою призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О.Антоненко

В. І.Крат