Справа № 177/901/16-ц
Провадження № 2/177/38/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 січня 2018 року

м.Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н.В.

за участі секретаря Зборівської І.С.

представників позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Данилівської (Кіровської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7, Криворізька районна державна адміністрація в Дніпропетровської області, про встановлення факту володіння домоволодінням на праві приватної власності, правонаступництва цього права та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач вернулася до суду із зазначеною позовною заявою та уточнюючі позовні вимоги просила суд встановити факт належності на праві власності за життя її батьку, ОСОБА_8, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку загальною площею 70 кв.м, розташованого на земельній ділянці - 0,1000 га, погребу та сараю з 12.09.1960 по день смерті, до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за нею право власності на зазначене домоволодіння в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1, помер її батько ОСОБА_8, після смерті якого відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку, загальною площею 70 кв.м., погребу, сараю та земельною ділянкою розміром 0.1000 га.

За життя ОСОБА_8, розпорядження з приводу вказаного домоволодіння не здійснив, тому вказане домоволодіння його спадкоємці спадкують за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом є його донька - ОСОБА_4, його мати - ОСОБА_6, яка в установлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, а також сестра - ОСОБА_7, яка відмовилась від своєї частини на спадкове майно.

Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок.

На спірне домоволодіння відсутній правовстановлюючий документ, оскільки ОСОБА_8, за життя його в установленому законом порядку не зареєстрував, а лише був зареєстрований в ньому, володів та користувався ним, проживав в ньому до дня своєї смерті, постійно обробляв земельну ділянку та обслуговував будинок.

В теперішній час позивач не має можливості скористатися своїм правом на спадкування, хоча вважає, що фактично прийняла спадщину, оскільки як до смерті батька так і після неї володіла зазначеним домоволодінням, тому вимушена звернутися до суду.

Присутні в судовому засіданні представники позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, підтримали позовну заяву в повному обсязі та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_3, заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача Данилівської (Кіровської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи по суті надав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 155).

Третя особа ОСОБА_7, в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, повідомлена належним чином (а.с.154), про причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи Криворізької районної державної адміністрації про день та час розгляду справи, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, повідомлений належним чином (а.с.151), про причини неявки суду не повідомив.

15 грудня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, ЦПК України та ГПК України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції ЗУ від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ОСОБА_8, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8), який за життя, відповідно до довідки сільської ради № 54 від 05.07.2012 (а.с.15), проживав та був зареєстрований один, за адресою: АДРЕСА_1, до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з ОСОБА_8, за вказаною адресою у період з 1959 по 1968 роки, проживали ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_11, що підтверджується довідкою Данилівської (Кіровської) сільської ради № 154 від 02.11.2015 (а.с.16).

За період з 1983 по 1992 роки за вказаною адресою проживали ОСОБА_8, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13, та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Данилівської (Кіровської) сільської ради № 155 від 02.11.2015 (а.с.16).

За період з травня 2002 року по вересень 2002 року, ОСОБА_13, проживала разом з батьком ОСОБА_8, за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації, що підтверджується довідкою Данилівської (Кіровської) сільської ради № 153 від 02.11.2015 (а.с.16 - зворот).

При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивач отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач вказує на те, що її батько за життя не встиг зареєструвати у встановленому законом порядку, вказане нерухоме майно, у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, тому не має можливості надати нотаріусу або суду правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як з видно з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_4, не надано жодних письмових доказів, які б підтверджували родинній зв'язок між нею та ОСОБА_8

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, кому та на підставі чого належить домоволодіння та земельна ділянка, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, пояснив, що відповідач по справі ОСОБА_6, є його рідною сестрою. Будинок, розташований за адресою: по АДРЕСА_1, строївся приблизно у 1958-1959 році, ще до народження ОСОБА_8, в даному будинку жили відповідач ОСОБА_6, з чоловіком. Після смерті чоловіка, ОСОБА_6 поїхала жити в м. Кривий Ріг, а її син ОСОБА_14 залишився жити в хаті. За життя відповідач ОСОБА_6 з чоловіком розлучена не була. Зі слів ОСОБА_6, хата за адресою: по АДРЕСА_1, вже розвалилася.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15, пояснив, що хату за адресою: по АДРЕСА_1, строїла ОСОБА_6 з батьками. Ця хата збудована ще до народження ОСОБА_8. На дане домоволодіння документи відсутні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16, пояснила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 воюють за дім, який розташований за адресою по АДРЕСА_1. Дане домоволодіння будував ОСОБА_10 зі своєю першою дружиною. ОСОБА_6, це друга дружина ОСОБА_10 з ОСОБА_8, ОСОБА_6 зійшлись десь у 1959 році. Діти ОСОБА_6 жили в інтернаті. У ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер. ОСОБА_8 прийшов з армії та почав жити в даному будинку, потім одружився з ОСОБА_2. ОСОБА_6, з ОСОБА_8 не жила, нічого в будинку не робила. ОСОБА_10 і ОСОБА_6 ніколи одружені не були.

Позивач ОСОБА_4 проживала в даному будинку до 1993 року. ОСОБА_8 до своєї смерті жив сам. ОСОБА_8 ховали гуртом його діти та його мати ОСОБА_6 Будинок про який йде мова занедбаний.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17, пояснив, що ОСОБА_8 жив з батьками в домі за адресою по АДРЕСА_1. Після смерті батька від одружився та жив там з дружиною і дітьми. За 60 років свідок дуже рідко бачив ОСОБА_6

Позивач доглядала за батьком. Після смерті її батька пів дома було відремонтовано, а тепер все прахом. Хто саме будував дім свідок не знає. Брати ОСОБА_8 жили в інтернаті бо їх батько болів, а мати ОСОБА_6 покинула їх. Земля під будинком належить моїй тітці, про документи на будинок та землю свідок нічого пояснити не може.

Позивач посилається на те, що дане домоволодіння є самочинно збудованим, та ОСОБА_8 фактично набув на нього право власності в порядку набувальної давності.

Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, за ким в порядку набувальної давності ОСОБА_8 фактично набув право власності на вищезазначене нерухоме майно та доказів того, що ОСОБА_8 добросовісно заволодів зазначеним домоволодінням.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Таким чином, позивачем не доведено факту належності ОСОБА_8, на праві власності домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1, тому виходячи з наведеного суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог позивача ОСОБА_4 у повному обсязі.

Керуючись ст. 12,13,18,76, 77, 81,141, 247,259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 328, 344, 375, 1217,1220,1221,1258, 1261 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до Данилівської (Кіровської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7, Криворізька районна державна адміністрація в Дніпропетровської області, про встановлення факту володіння домоволодінням на праві приватної власності, правонаступництва цього права та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду сторони можуть отримати не пізніше десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: