справа № 208/5416/17
№ провадження 2/208/792/18
РІШЕННЯ

Іменем України

08 лютого 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

За участі секретаря - Корнієнко К.Є.,

Представника позивача - ОСОБА_1,

Представника органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради - Сокуренко Х.С.,

провівши у відкритому судовому засіданні у м. Кам'янське Дніпропетровської області по загальному порядку розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_3, в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_5, 3-іх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору: Органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, Заводського районного у місті Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області «про позбавлення батьківських прав та встановлення опікунства», суд -

встановив:

02.10.2017 року до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області подано зазначений позов, провадження за яким відкрито ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.10.2017 року.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судове засіданні відповідачка ОСОБА_5 викликалася за місцем реєстрації, через оголошення у друкованому засобі масової інформації від 12.12.2017 року, та шляхом виклику через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.

Відповідачка будучи належним чином сповіщена, згідно до ст.. 128, ч. 2 ст. 130 ЦПК України, в судове засідання не прибула, заяв і клопотань не подавала.

3-я особа - Заводського районного у місті Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, подали заяву про проведення судового розгляду у їх відсутність.

Вислухав думку сторін, керуючись вимогами ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судовий розгляд за відсутності відповідача та 3-ої особи.

Так, згідно до позовної заяви ОСОБА_3, в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_5, 3-іх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору: Органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, Заводського районного у місті Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області «про позбавлення батьківських прав та встановлення опікунства», позивачка просить: позбавити відповідачку батьківських права щодо малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, так як з дня народження сина і по час звернення із позовом відповідачка ухилилася від виконання своїх батьківських обов'язків, та визнати її опікуном над її онуком ОСОБА_4, який з народження і по теперішній час постійно проживає з нею. Перешкод для визначення її опікуном над онуком не має.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги ОСОБА_3 та суду пояснив, що у позивачки був син ОСОБА_6, який за своє життя одружився із відповідачкою, яка народила ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12, який є її онуком. Починаючи з дня народження дитини, відповідачка стала ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавилася життям дитини, його здоров'ям, як мати не піклувалася ним, покинула сина та стала проживати окремо від сім'ї. Матеріальної допомоги на утримання сина не надавала і не надає, за місцем реєстрації відповідачка не проживає і не цікавиться життям сина. ІНФОРМАЦІЯ_13 її син ОСОБА_6 помер, що також відомо відповідачці, але і після цього не маючи перешкод в спілкуванні та відвідуванні сина, ОСОБА_5 не стала піклуватися сином, не відвідує його, не цікавиться його життям, веде антигромадський спосіб життя, не виконує своїх батьківських обов'язків. Тому, враховуючи що з ІНФОРМАЦІЯ_14 дитина ОСОБА_4 залишився без піклування батька, а мати не виконує своїх обов'язків, просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо ОСОБА_4, і визнати ОСОБА_3 опікуном ОСОБА_4.

Представник третьої особи: Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району Дніпродзержинської міської ради позов підтримала, зазначив, що питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, у відношенні до малолітнього її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12, та у разі позитивного вирішення судом питання позбавлення матері дитини батьківських прав, вважати доцільним призначити ОСОБА_3 опікуном малолітнього онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. При вивченні цих питань, органом опіки та піклування встановлено, виходом за місцем реєстрації відповідачка ОСОБА_5 не проживає, але в 2016 році, народив ще одну дитину, зареєструвала її за вказаною адресою, що підтверджує перебування відповідачки в межах місті Кам'янське Дніпропетровської області. Також органом враховано, що відповідачка не має перешкод у спілкуванні з сином, але від батьківських обов'язків щодо сина ОСОБА_7 ухилилася. Малолітня дитина ОСОБА_4 проживає з народження із бабусею ОСОБА_3, яка за зібраними документами та встановленими даними не має перешкод для визначення її опікуном над онуком ОСОБА_4.

Вислухав сторони, дослідив матеріали цивільної справи, докази по справі, встановив позиції сторін, суд приходить до наступного:

Згідно свідоцтва про народження (а.с. 10), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії НОМЕР_3 видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис від 04.05.2012 року № 350, батьками дитини записані ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Батько дитини - ОСОБА_6, померІНФОРМАЦІЯ_15 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 видане Баглійським районним у місті Дніпродзержинську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 12).

Відповідач ОСОБА_5, є матір'ю ОСОБА_4, АДРЕСА_1, є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 що підтверджено адресною довідкою (а.с. 27).

Згідно до встановлених фактичних обставин, відповідачка ОСОБА_5 не проживає за зареєстрованим місцем проживання, але перебуваючи в межах міста Кам'янське Дніпропетровської області, життям та здоров'ям сина не цікавиться, вихованням дитини не займається, не виконує батьківських обов'язків.

Як встановлено в ході судового розгляду, малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з часу народження і по час розгляду справи, проживає та виховується бабусею ОСОБА_3, що підтверджено сторонами, актом про проживання малолітнього без реєстрації за місцем проживання позивачки (а.с. 5), та дідусем ОСОБА_8 і тіткою ОСОБА_9, що підтверджено довідкою з місця проживання позивачки та малолітнього № 2/33289 віл 11.12.2017 року.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно до висновку адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради № 9-06/21 від 23.01.2018 року, доцільним вважати позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у відношенні до малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; та у разі позитивного вирішення судом питання про позбавлення матері дитини батьківських прав, вважати доцільним призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, опікуном малолітнього онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_4, із народження проживав з бабусею ОСОБА_3, за її місцем проживання, де і проживає по теперішній час, мати дитини ОСОБА_5 залишила сина з 2012 року на піклування бабусі та своєму чоловіку, який є батьком дитини, але останній є померлим з ІНФОРМАЦІЯ_13 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку.

Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі;не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч.ч.1,2 ст. 166 Сімейного кодексу України).

Тому враховуючи, що мати дитиною не цікавиться, не виконує своїх батьківських обов'язків, а батько дитини є померлим, є необхідним вирішення питання щодо опікунства над дитиною, для забезпечення нормального та гармонійного його розвитку, налагодження життєвих потреб, вирішення соціальних питань, в тому числі щодо захисту прав та інтересів малолітнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 цього ж кодексу, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В судовому засіданні не встановлені об'єктивні перешкоди для відповідача у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками.

За час з народження дитини та по час розгляду справи судом, емоційний зв'язок між відповідачем та дитиною був фактично втрачений, відповідач більш п'яти років не виявляє до свого сина батьківського піклування, його не відвідувала, долею дитини не цікавилася, ні в телефонному режимі, ні в інших формах спілкування.

Перелічені докази в своїй сукупності поза всяким розумним сумнівом підтверджують той факт, що відповідач не виконує покладений на неї ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язок щодо піклування про здоров'я своєї дитини, її духовний та моральний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Наведене знаходить свій прояв в тому, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Наведені обставини в своїй сукупності є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини і, на підставі викладеного, таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищим інтересам дитини.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 про призначення її опікуном щодо онука, суд враховує, що згідно ч.ч. 4, 5 ст. 167 Сімейного кодексу України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

За ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування.

Оскільки судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавлений батьківського піклування, над ним на підставі ст. 58, ч. 3 ст. 60 ЦК України слід встановити опіку.

На підставі зазначеного, враховуючи, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є малолітнім, з дня народження проживає разом із позивачкою, яка є його рідною бабусею, що сама позивачка не має перешкод визначених ст.. 64 ЦК України, для набуття статусу опікуна, а тому враховуючи інтереси малолітнього, висновок органу опіки та піклування, суд вважає заявлене питання про визнання позивачки як опіку малолітнього є обґрунтованим та відповідає інтересам самої дитини.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150,155,164,165, 167 СК України, ст..ст. 60, 64, 68 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 77, 81, 141, 209, 259, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3, в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_5, 3-іх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору: Органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, Заводського районного у місті Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області «про позбавлення батьківських прав та встановлення опікунства» - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженку міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, -

батьківських прав відносно сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис від 04.05.2012 року № 350).

Призначити опікуном малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис від 04.05.2012 року № 350), - його бабусю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2.

Згідно до ч. 2 ст. 76 Цивільного кодексу України, Опіка припиняється у разі досягнення підопічним чотирнадцяти років. У цьому разі особа, яка здійснювала обов'язки опікуна, стає піклувальником без спеціального рішення щодо цього.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2, - 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок у відшкодування понесених витрат на оплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду - подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Суддя Івченко Т. П.