Справа № 204/7526/17
Провадження № 2/204/317/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника позивачки ОСОБА_2

за участю представника третьої особи Волошенюк Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2013 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання їхньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно. Їхній син є інвалідом дитинства першої групи та має діагноз атиповий аутизм з якісним порушенням соціальної взаємодії, комунікацій, важкою когнітивною недостатністю. В зв'язку з вище зазначеним діагнозом, дитина потребує постійного догляду та лікування. Від держави позивачка отримує 1500 грн. на місяць соціальної допомоги на дитину та тимчасову допомогу на дитину, яка залежить від розміру аліментів у розмірі - 506 грн. 70 коп., в зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від сплати аліментів. Відповідач не цікавиться своєю дитиною, не спілкується з нею, не займається її вихованням, не приймає участі в догляді за дитиною та в її лікуванні. Таким чином, відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі, вказавши, що відповідач не бере ніякої участі у вихованні дитини, матеріально її не забезпечує та не цікавиться станом її здоров`я. Також, вказали, що не заперечують проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав.

Представник третьої особи Волошенюк Г.С. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачки та не заперечувала проти їх задоволення.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вислухавши позивачку, її представника, представника третьої особи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком малолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про його народження Серії НОМЕР_3, виданим 26.10.2010 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис про народження № 1090 від 26.10.2010 року (а.с.5).

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Проте, відповідач вихованням дитини не займається, не спілкується з нею, матеріально не забезпечує, не цікавиться успіхами та життям дитини, тобто, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із своєю матір'ю (позивачкою) за адресою: АДРЕСА_1, яка й займається вихованням дитини, а також її матеріальним та духовним забезпеченням.

У зв'язку з вищевказаним, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року по справі № 204/7345/2014-ц з ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 14 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4). Вказане рішення скасоване не було та набрало законної сили 30 грудня 2014 року.

При цьому, дитина позивачки та відповідача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є інвалідом дитинства першої групи та має діагноз атиповий аутизм з якісним порушенням соціальної взаємодії, комунікацій, важкою когнітивною недостатністю, що підтверджується листом Державного закладу «Спеціалізована багатопрофільна лікарня № 1 Міністерства охорони здоров'я України» від 05.07.2017 року за № 1021/1 (а.с.6).

Проте, станом на теперішній час, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у сумі понад 24247,29 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 01.09.2017 року.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, складеного (акт) комісією у складі головних спеціалістів управління-служби у справах дітей виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради Волошенюк Г.С. та ОСОБА_6, житлово-побутові умови ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - задовільні. При цьому, також зазначено, що родина мешкає в однокімнатній квартирі, яка розміщена на 1-му поверсі 5-ти поверхового будинку. Квартира складається з кімнати, кухні, суміжного санвузла, коридору. Власником квартири є ОСОБА_7 (бабуся дитини). Квартира обладнана необхідними меблями, побутовою технікою. Всі комунікації функціонують. Квартира знаходиться у належному стані, чисто. Дитина спить на окремому розкладному кріслі, є обладнаний куточок для навчання, дитина забезпечена необхідним для розвитку.

Також, судом встановлено, що малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається Комунальному закладі «Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат» Дніпропетровської обласної ради у денній групі перебування. Згідно відповіді Комунального закладу «Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат» Дніпропетровської обласної ради від 16.01.2018 року за № 01-20/30, дитину приводить та забирає з закладу мати - ОСОБА_1. Більше дитину ніхто не навідував.

Вищевказані обставини, зокрема, щодо невиконання батьком дитини своїх батьківських обов'язків, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_7, яка є матір'ю позивачки та бабусею дитини; та ОСОБА_8, яка є вихователькою дитини в інтернаті. Вказані свідки вказали, що вихованням та утриманням дитини займається виключно матір дитини.

Крім того, відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновок в даному випадку не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а носить рекомендаційний характер для прийняття судового рішення у спорі, який виник між сторонами та є одними із доказів у цивільній справі, оцінка якому має бути надана під час розгляду цивільної справи про позбавлення батьківських прав.

Так, згідно висновку органа опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 06.02.2018 року за № 157, виходячи з інтересів дитини, враховуючи те, що поведінка батька є винною, він злісно ухиляється від виховання дитини, матеріально її не забезпечує, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, орган опіки вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дітьми (від 15 травня 2003 року, ратифікованої Україною 20 вересня 2006 року), дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. А згідно ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Тобто, саме на батьків покладено обов'язок встановити та підтримувати контакт з дітьми та участь у вихованні та спілкуванні з дитиною.

А судом було встановлено, що батько не спілкується з дитиною, вихованням не займається, матеріально не забезпечує, не цікавиться успіхами та життям дитини.

Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.

Однак, в даній сім'ї батько не створив своїй дитині повноцінні і достойні умови життя. Батько не забезпечив сина належними житлово-побутовими умовами та не намагається дбати про потреби дитини, тим паче з урахуванням здоров'я дитини, їй потрібний постійний нагляд та допомога.

Таким чином, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає, що обставини, зазначені позивачкою в її позовній заяві, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, у зв'язку з чим, суд вважає обґрунтованими її позовні вимоги.

Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 640 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду ухвалою судді від 12 грудня 2017 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 19, 150, 155, 164-166 СК України, ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), Законом України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копію рішення направити в Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - для відома.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 49000, АДРЕСА_3, проживає за адресою: 49000, АДРЕСА_1.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 49000, АДРЕСА_4.

Орган опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04052488, місцезнаходження: 49006, м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 65.

Суддя В.В. Самсонова