Справа № 603/11/18
Провадження №2/603/85/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Іванчука В. М.

за участі секретаря судового засідання Сандалюка О.В.

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду міста Монастириська цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Монастириської міської ради

про визнання права власності на спадкове майн

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,6486 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0693, яка розташована на території Монастириської міської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №015657;

- земельну ділянку площею 0,6229 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0179, яка розташована на території Монастириської міської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №015657;

- земельну ділянку площею 0,3614 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0283, яка розташована на території Монастириської міської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №015657.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 22.12.2004 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з вищевказаного майна.

Позивач вважає, що саме вона повинна успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за заповітом.

Позивач після смерті ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилося, що заповіт складено на земельну частку (пай), а на даний час вже видано державний акт на право власності на земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не зявилася, в позовній заяві просить розгляд справи проводити в її відсутності.

Відповідач - представник Монастириської міської ради Монастириського району Тернопільської області в підготовче засідання не зявився, суду подав заяву по суті справи (відзив на позовну заяву про визнання права власності) про визнання позову з підстав зазначених в позовній заяві та просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У випадку визнання позову відповідачем та беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд відповідно до ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Судом встановлено, що 22.12.2004 року в м.Монастириська Тернопільської області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №183098 виданого 23.12.2004 року.

З матеріалів справи встановлено, що померлій належали:

- земельна ділянка площею 0,6486 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0693, яка розташована на території Монастириської міської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №015657, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 сформованого 01.08.2017 року, інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.08.2017 року № 325/0/201-17;

- земельну ділянку площею 0,6229 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0179, яка розташована на території Монастириської міської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №015657, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 сформованого 01.08.2017 року, інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.08.2017 року № 325/0/201-17;

- земельну ділянку площею 0,3614 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0283, яка розташована на території Монастириської міської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №015657, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 сформованого 01.08.2017 року, інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.08.2017 року № 325/0/201-17.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно заповіту, складеного 18.12.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Монастириської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1669 спадкодавець ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай), що перебуває у селянській спілці «Прогрес» міста Монастириська своїй дочці ОСОБА_1.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В звязку з вищевказаним суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 яка померла 22.12.2004 року, як спадкоємець за заповітом.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, у звязку з тим, що заповіт складено на земельний пай, а вже на дану земельну ділянку видано державний акт позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується відмовою Монастириської державної нотаріальної контори №840/01-16 від 24.11.2017 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як слідує з матеріалів справи на даний час на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ТР №0080194 було видано на ім?я ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №015657, що підтверджується інформацією наданою на запит №359 від 30.11.2017 року адвоката ОСОБА_4 відділом у Монастириському районі головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №619/111-17 від 12.12.2017 року

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому в положенні п. 3.1 ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Спадкове майно ОСОБА_1 фактично прийняла так як є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 і на час відкриття спадщини позивач проживала та була зареєстрована з померлою до дня її смерті в м.Монастириська по вул.Горішня 37 Тернопільської області.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було предявлено, а ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, тому є підстави визнати за нею право власності на спадкове майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являються земельні ділянки.

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд приходить до висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останнього на земельні ділянки.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1235 ЦК України, 81 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до Монастириської міської ради, (код ЄРПОУ 04058433), юридична адреса місцезнаходження: вул.Шевченка №19 м.Монастириська Тернопільська область, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме, на:

- земельну ділянку площею 0,6486 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0693, яка розташована на території Монастириської міської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №015657;

- земельну ділянку площею 0,6229 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0179, яка розташована на території Монастириської міської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №015657;

- земельну ділянку площею 0,3614 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0283, яка розташована на території Монастириської міської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №015657, що належали ОСОБА_3, яка померла 22 грудня 2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6