АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/300/2018 Головуючий у 1 інстанції - Гладун Х.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором підряду,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором підряду, в якому просив стягнути з відповідача в примусовому порядку вартість проведеного ним капітального ремонту належної відповідачу на праві власності квартири АДРЕСА_1 в розмірі 97 038,80 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що проживав у вказаній квартирі за згоди відповідача ОСОБА_3 З травня 2014 року на підставі договору підряду, укладеному в усній формі із відповідачем, ним за власні кошти проведено капітальній ремонт у вказаній квартирі та встановлено газову плиту. При цьому за умовами такого договору відповідач ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання відшкодувати фактично понесені позивачем ОСОБА_2 витрати на капітальний ремонт квартири в строк до 31.12.2015 року.

ОСОБА_2 вказував, що такі дії ОСОБА_3 як те, що він надав йому доступ до квартири, не перешкоджав у проведенні ремонту, та взагалі був зацікавлений в його проведенні, оскільки мав намір продати квартиру за ціною з урахуванням ремонту, свідчать, що між сторонами був укладений договір підряду в усній формі, на підставі якого між сторонами виникли певні правовідносини.

Проте, незважаючи на належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань та прийняття виконаних робіт ОСОБА_3, останній відмовляється в добровільному порядку виконати взяте на себе зобов'язання з відшкодування понесених позивачем витрат.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором підряду залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону .

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові .

Таким чином істотними у договорі підряду є умови, що стосуються його предмета, ціни та строку виконання. Саме вони визначають зміст договору підряду та його особливості.

Відповідно до ст.81 ЦПК України (в редакції 2017 року), що відповідає ст.. 60 ЦПК України 2004 року, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження своїх доводів про укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усного договору підряду та здійснення за власні кошти капітального ремонту квартири АДРЕСА_1, позивачем надано копії квитанцій про закупівлю будівельних матеріалів, сантехнічного обладнання, шпалер, заміну металопластикових вікон, тощо, розписку від 15.08.2014 року про передачу ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 3000,00 грн. за проведені сантехнічні роботи в квартирі, договір субпідряду від 20.05.2014 року з ОСОБА_5 про проведення останнім ремонтних робіт в квартирі на загальну вартість 39 400,00 грн., Акти прийому-передачі виконаних ОСОБА_5 робіт та Акт прийому-передачі ОСОБА_5 грошових коштів від 06.10.2014 року за виконані ремонтні роботи, що загалом становить 97 038,80 грн.

Однак, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивачем не доведено сам факт укладення сторонами такого договору підряду, а відповідач заперечує цю обставину.

Як вбачається із пояснень відповідача, він видав довіреність позивачу лише на здачу квартири АДРЕСА_1 в оренду. Відповідачем заперечується факт укладення договору підряду на ремонт квартири. Крім того, сам позивач не зазначає які були домовленості між сторонами про істотні умови договору, а саме щодо предмету договору, ціни, строку виконання. Позивач не надав доказів того чи погоджувалися ці умови між сторонами та в чому полягала роль самого позивача.

Пояснення позивача про те, що на підтвердження проведення ремонтних робіт в квартирі він надав численні чеки та квитанції, а також фотографії квартири, яка перебувала у відремонтованому стані, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки навіть в разі, якщо такий ремонт було проведено позивачем у квартирі відповідача, то доказів того, що це було зроблено за згодою ОСОБА_3, позивачем не надано. Якщо ремонтні роботи позивачем були проведені на власний розсуд, то позивач, на думку колегії суддів, не має підстав для вимог про стягнення коштів за проведений ремонт із відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 спростовує факт укладання договору підряду на проведення ремонту, пояснив, що доступ до квартири надавав ОСОБА_2 лише для здачі квартири в оренду, сам в цей період проживав у Криму і лише періодично отримував від позивача кошти від оренди квартири.

Проаналізувавши та оцінивши всі вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що підстав, передбачених ст.. 376 ЦПК України, для скасування судового рішення першої інстанції не вбачається.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 367, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 20 липня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його прийняття, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 15 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді :