№263/34/18
№2/263/798/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2018 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області
у складі: головуючої судді Кір`якової Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Соколовій О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на час навчання сина, в позові вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сину виповнилось 18 років, він навчається у Державному навчальному закладі «Маріупольський центр професійно-технічної освіти» за фахом «Помічник машиніста тепловоза, слюсар з ремонту рухомого складу», на денній формі навчання та знаходиться на її утриманні, тому позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина на час навчання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до припинення сином навчання.
Позивачка у судове засідання, не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, не сповістивши суд про причини неявки.
Тому суд зі згоди позивача ухвалює в справі заочне рішення.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, який проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 та навчається у Державному навчальному закладі «Маріупольський центр професійно-технічної освіти» за фахом «Помічник машиніста тепловоза, слюсар з ремонту рухомого складу», на денній формі навчання, строк навчання з 01.09.2015 року по 28.06.2018 року.
Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Таким чином, між сторонами в справі виникли правовідносини, щодо реалізації батьківських обов'язків з утримання їх повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Ненадання матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка навчається і потребує у зв'язку з цим допомоги, є порушенням батьківського обов'язку, передбаченого ст. 199 Сімейного кодексу України.
Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Цього кодексу.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.
При вирішенні даної справи, суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв'язку з навчанням.
Оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження його важкого матеріального становища чи стану здоров'я, наявності інших утриманців, тому суд виходить з того, що ОСОБА_3 продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім цього на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору і позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 704,80 грн.
На підставі ст. ст.182, 191, 198-200 СК України, керуючись ст.ст. 4,13,81,141,280 ЦПК України, - ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/4 частини зі всіх його видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 03.01.2018 року і до закінчення ним навчання.
Стягнути з ОСОБА_2, судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави.
Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.
Повне текст рішення складено 14.02.2018 року.
Суддя Н.П. Кір`якова