Пр.№2-о/756/515/17
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

19 лютого 2018 року суддя Оболонського районного суду м.Києва Майбоженко А.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в м.Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання його бабусі - ОСОБА_2 на території України станом на 24.08.1991 року. Обґрунтовуючи своє звернення до Оболонського районного суду м.Києва представник заявника посилається на те, що ОСОБА_1 - заявник у справі, є громадянином Російської Федерації, має фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору позички від 04.04.2017 року. При цьому, договір позички до даної заяви не додано з посиланням на його подання суду пізніше, а саме в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

На думку суду, питання про належність справи до територіальної юрисдикції (підсудності) певного суду підлягає з'ясуванню судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі. Постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності є підставою для її скасування апеляційним судом у відповідності до вимог ст.380 ЦПК України.

Відомості про місце проживання заявника на території України необхідні для правильного вирішення спору, а тому про них має бути вказано у поданій заяві (ч.6 ст.175 ЦПК України).

Неподання суду договору позички, на який наявне посилання у поданій заяві вказує на те, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 ЦПК України, що згідно ст.185 цього ж Кодексу, є підставою для залишення поданої заяви без руху.

Усунення даних недоліків можливе шляхом подання суду вказаного документу, зміст якого має бути відомий суду, що розглядає справу. Невідповідність даного договору вимогам матеріального Закону буде оцінено судом при вирішенні питання про прийняття справи до розгляду.

З метою запобігання порушенню правил територіальної юрисдикції (підсудності), суд вважає правильним звернути увагу представника заявника на те, що згідно з ч.2 ст.316 ЦПК України, підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.

Згідно частини першої та другої статті 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Іноземні особи мають процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Вказані положення процесуального Закону дають змогу суду дійти висновку про те, що безумовне додержання правил територіальної юрисдикції (підсудності) при прийнятті даної справи до розгляду можливе шляхом подання відповідного клопотання про визначення підсудності даної справи до Верховного Суду та його вирішення по суті суддею цього суду.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в м.Києві про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху, у зв'язку з її поданням без додержання вимог, викладених у ст.175 ЦПК України, про які зазначено у мотивувальній частині даної ухвали.

Надати час заявнику для усунення вказаних недоліків у спосіб, вказаний судом вище, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.М.Майбоженко