Справа № 640/1098/18
УХВАЛА

"19" лютого 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Шаповал Є.Б.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою позивача ОСОБА_1 (місцеперебування: 40034, АДРЕСА_1) про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2018 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито, та судове засідання призначено на 06.03.2018 року на 11 год. 00 хв.

Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову до закінчення розгляду справи заборонити відчуження двокімнатної квартири №214 загальною площею 92,1 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., що знаходиться в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, вул. Петра Болбочана (колишня Клапцова), 52, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01 та належить на праві приватної власності відповідачу. В обгрунтування своєї заяви позивач вказує, що відповідач вже тривалий час не сплачує позивачу кошти, а також, відповідач почав вживати активні заходи щодо продажу належної йому квартири, що підтверджується оголошенням в газеті «Премьер», а тому невжиття заходів позову може утруднити в подальшому виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

На даний час нерухоме майно, а саме, квартира, на яку просить накласти заборону відчуження позивач, належить не відповідачеві, як зазначеної в доданій до заяви Інформаційній довідці від 19.01.2018 року, а ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 12.01.2018 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи Інформаційною довідкою від 24.01.2018 року, а тому накладення заборони відчуження на майно, що знаходиться у власності іншої особи може призвести до порушення її прав, та предметом розгляду даної справи є не зазначена квартира (нерухоме майно), а стягнення коштів за невиконання договірних зобовязань, що виникли між сторонами. А тому заявлений позивачем захід забезпечення позову є не співмірним із заявленими позовними вимогами, а тому в задоволенні даної заяви суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Харківської області протягом 15 діб.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Г.А. Зуб