Справа № 136/32/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувсь до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що 01.05.2017 року померла мати ОСОБА_2, яка на випадок своєї смерті склала на його імя особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла усе своє майно. До складу спадщину увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Королівка, вул. Першотравнева, 20 (далі домоволодіння, спадкове майно). Прийнявши спадщину позивач звернувсь за її оформленням до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту, оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої 01.05.2017 року ОСОБА_2 права власності на домоволодіння.

До суду представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Голова Щасливської сільської ради подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування.

Оскільки учасники справи скористались правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів згідно частини третьої статті 200 ЦПК України, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 01.05.2017 року померла ОСОБА_2 (а.с. 9), яка на випадок своєї смерті склала на імя ОСОБА_1 особисте розпорядження (заповіт, а.с. 10), яким заповіла усе своє майно.

До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Королівка, вул. Першотравнева, 20, який згідно Свідоцтва № 24 від 21.10.1989 року про право особистої приватної власності на домоволодіння (а.с. 12) належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_3, який помер 06.03.1998 року (а.с. 8).

Після його смерті спадщину за законом прийняла його дружина ОСОБА_2 (а.с. 14), що підтверджується довідкою виданою виконкомом Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 20.12.2017 року № 849 (а.с. 16), а також матеріалами Спадкової справи №105/2000. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_3, судом не встановлено.

З матеріалів Спадкової справи № 115/2017 слідує, що після смерті ОСОБА_2 спадщину за заповітом прийняв позивач (а.с. 31). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

Для оформлення спадщини позивач звернувсь до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту, оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Судом встановлено, що 21.10.1989 року Щасливська сільська Рада народних депутатів видала на імя ОСОБА_3 (голова господарства) Свідоцтво №24 про право особистої приватної власності на домоволодіння за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Королівка, вул. Першотравнева, 20, що відносилося до суспільної групи господарств "колгоспний двір".

Станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") головою колгоспного двору був ОСОБА_3, а членом колгоспного двору була ОСОБА_2, що підтверджується довідкою виконкому Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області № 848 від 20.12.2017 року (а.с. 16).

Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР).

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2, яка і стала одноосібним власником домоволодіння № 20 по вулиці Першотравнева в с. Королівка Липовецького району Вінницької області.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Оскільки належність домоволодіння спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) в порядку спадкування за заповітом після померлої 01.05.2017 року ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Королівка, вул. Першотравнева, 20.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник