Провадження №22-ц/772/177/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач :Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 рокуСправа № 145/1628/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької областів складі:

головуючого судді Рибчинського В.П.,

суддів: Голоти Л.О., Кучевського П.В.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державного підприємства «СЕТАМ» та ТОВ «Автопластгума» про визнання недійним електронних торгів, визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронних торгів,за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області, постановленою суддею Ратушняком І.О., постановленої 24 жовтня 2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Тиврівського районного суду Вінницької області з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державного підприємства «СЕТАМ» та ТОВ «Автопластгума» про визнання переважного права перед іншими особами на купівлю 999/1000 майнового комплексу, загальною площею 25346.90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною, оголошеною для продажу, та зобов'язання вчинити дії.

Позов мотивував тим, що він є співвласником майнового комплексу, загальною площею 25346,9 кв.м., що розташований на земельній ділянці загальною площею 4,2989 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу майнового комплексу від 27 червня 2012 р. йому належить 1/1000 частки вказаного майнового комплексу.

Переглядаючи веб-сайт Державного підприємства «СЕТАМ», а саме системи електронних торгів арештованим майном (СЕТАМ), ним було виявлено, що 12.10.2017 за заявкою відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виставлено на електронні торги з реалізації арештованого майна 999/1000 майнового комплексу, загальною площею 25346,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер лоту 243717), майно належить боржнику на підставі договору купівлі-продажу ПН КМНО Бєлломі О.В. , 8716, 27.06.2012.

Він є співвласником виставленого для реалізації на електронних торгах цілісного майнового комплексу, що розташований на земельній ділянці загальною площею 4,2989 гектара, кадастровий номер НОМЕР_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який придбавався у спільну часткову власність ним та ТОВ «Автопластгума». Належні їм частки не виділені в натурі з майна, що є спільною частковою власністю.

Державним виконавцем не пропонувалось йому, як співвласнику вищезазначеного майнового комплексу придбати частку у праві спільної часткової власності за оголошеною ціною. Крім того, ні державний виконавець, ні ДП «СЕТАМ» не повідомляли його про виставлення майнового комплексу, співвласником якого він є, на електронні торги, тому грубо порушено його переважне право співвласника на придбання частки майна у праві спільної часткової власності.

Також вважає, що державним виконавцем в інформації про лот, за реєстраційним номером 243717, навмисно не вказано інформації про знаходження виставленого на електронні торги майнового комплексу в оренді ТОВ «ФІРМА «ЖАКО LTD» до 2023 року. За наявності інформації про перебування майнового комплексу в оренді до 2023 року стартова ціна лоту мала б бути значно нижчою від визначеної.

Крім того, не зазначено інформації про його переважне право перед іншими особами на придбання майна. Виставлення майнового комплексу на реалізацію через електронні торги арештованим майном, реєстраційний номер лоту 243717 без попередньої пропозиції йому, як співвласнику цього майнового комплексу, придбати вказане майно за оголошеною ціною порушено його переважне право на придбання частки у праві спільної часткової власності.

Також позивачем була подана до суду заява про забезпечення позову у якій він просить заборонити Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, його начальнику та державним виконавцям, ДП СЕТАМ, вчиняти будь-які дії, у тому числі пов'язані з формуванням, складанням, оформленням, підписанням та затвердженням протоколів електронних торгів, актів проведення електронних торгів, а також формуванням постанови про зняття арешту, та будь - яких інших документів, щодо реалізації предмету іпотеки: 999/1000 майнового комплексу, загальною площею 25346.90 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що виставлений на електронні торги під реєстраційним номером лоту 243717;

Заборонити Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, його начальнику та державним виконавцям, Державному підприємству СЕТАМ, вчиняти будь-які дії, пов'язані з організацією та проведенням повторних електронних торгів щодо реалізації предмету іпотеки: 999/1000 майнового комплексу, загальною площею 25346.90 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2017 року задоволено клопотання позивача та заборонено Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, його начальнику та державним виконавцям. ДП СЕТАМ, вчиняти будь-які дії, у тому числі пов'язані з формуванням, складанням, оформленням, підписанням та затвердженням протоколів електронних торгів, актів проведення електронних торгів, а також формуванням постанови про зняття арешту, та будь - яких інших документів, щодо реалізації предмету іпотеки: 999/1000 майнового комплексу, загальною площею 25346.90 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що виставлений на електронні торги під реєстраційним номером лоту 243717;

Заборонено Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, його начальнику та державним виконавцям, ДП СЕТАМ, вчиняти будь-які дії, пов'язані з організацією та проведенням повторних електронних торгів щодо реалізації предмету іпотеки: 999/1000 майнового комплексу, загальною площею 25346.90 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ПАТ АТ «Укргазбанк» подав апеляційну скаргу, в якій послався на те, що судове рішення першої інстанції є незаконним, оскільки прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 листопада 2017 року, а в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що АБ «Укргазбанк» є заставодержателем спірного майна за договором іпотеки від 27 червня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. за реєстровим №8709, укладеного між ПАТ «КБ «Експобанк», правонаступником якого є АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Автопластгума», тому оскаржувана ухвала суду порушує їх законом охоронювані права та інтереси.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції в порушення норм процесуального законодавства забезпечив позов шляхом зупинення виконавчого провадження, що прямо заборонено Законом.

Також вказує на безпідставність позову, його необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки позивачу достовірно було відомо про те, що електронні торги відбудуться 13 листопада 2017, тому мав достатньо часу для того, щоб зареєструватись та прийняти у них участь.

Пунктом 8 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (пункт 9 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали контрольного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви суд першої інстанції визначив наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи заяву, суд першої інстанції прийняв до уваги інтереси тільки позивача, однак не врахував інтереси й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З позовної заяви слідує, що позивач є співвласником майнового комплексу, загальною площею 25346,9 кв.м., що розташований на земельній ділянці загальною площею 4,2989 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а тому позивач вважає, що в силу ст. 362 ЦК України він має пережне право купівлі частки у праві спільної часткової власності.

Однак, задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції взяв до уваги вимоги ст. 362 ЦК України, відповідно до якої переважне право співвласника на купівлю майна застосовується лише у разі продажу частки у праві спільної часткової власності та не застосовується при реалізації майна на торгах.

Таким чином, Тиврівський районний суд Вінницької області не переконався в тому чи дійсно між сторонами виник спір, не вказав у чому існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Забезпечивши позов забороною вчиняти будь-які дії щодо продажу майна, а саме 999/1000 майнового комплексу, загальною площею 25346.90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, суд першої інстанції фактично зупинив виконання Наказу №910/7128/16 виданого 04 липня 2016 року господарським судом м. Києва, що відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» є недопустимим.

При вирішенні питання про забезпечення позову судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, а тому ухвала Тиврівського районного суду Вінницької області підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - задовольнити.

Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року - скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий Рибчинський В.П.

Судді Голота Л.О.

Кучевський П.В.