Справа № 183/7992/15
№ 2-др/183/2/18
15 лютого 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Центру надання адміністративних послуг Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про:
визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_4 від 13 березня 2009 року;
визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_5 від 16 березня 2009 року;
визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_6 від 16 березня 2009 року;
скасування державної реєстрації права власності на 1/3 частину торгівельного павільйону з майданчиком по продажу декоративних рослин по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3;
скасування державної реєстрації права власності на 1/3 частину торгівельного павільйону з майданчиком по продажу декоративних рослин по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4;
скасування державної реєстрації права власності на 1/3 частину торгівельного павільйону з майданчиком по продажу декоративних рослин по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1,
визнання права власності за ОСОБА_1 на торгівельний павільйон з майданчиком по продажу декоративних рослин, загальною площею 60,0 кв.м. розташований по АДРЕСА_1,
позивач звернувся до суду з означеним позовом.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2018 року позовні вимоги задоволено.

05 лютого 2018 року позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій позивач просить ухвалити додаткове рішення в частині визнання права власності за ОСОБА_1 на торгівельний павільйон з майданчиком по продажу декоративних рослин, загальною площею 60,0 кв.м. розташований по АДРЕСА_1, оскільки судом при фактичному вирішенні справи, розгляді даного питання та висновку про необхідність задоволення позовних вимог, в резолютивній частині не вирішено позов в цій частині.

В судове засідання з розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали, що у відповідності до ч.4 ст.270 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Перевіривши матеріали справи, суд вбачає наявність підстав для ухвалення додаткового рішення виходячи з наступного.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_5 від 16 березня 2009 року, видане Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради Дніпропетровської області. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_6 від 16 березня 2009 року, видане Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради Дніпропетровської області. Скасовано державну реєстрацію права власності на 1/3 частину торгівельного павільйону з майданчиком по продажу декоративних рослин по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3. Скасовано державну реєстрацію права власності на 1/3 частину торгівельного павільйону з майданчиком по продажу декоративних рослин по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4. Скасовано державну реєстрацію права власності на 1/3 частину торгівельного павільйону з майданчиком по продажу декоративних рослин по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Однак, з матеріалів справи /т.3 а.с.70/ вбачається, що позивачем, окрім іншого в позові заявлено і позовну вимогу щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на торгівельний павільйон з майданчиком по продажу декоративних рослин, загальною площею 60,0 кв.м. розташований по АДРЕСА_1.

З приводу даної вимоги сторонами подано докази /т.2 а.с. 83-260, т.3 а.с.1-48, 93/, сторони давали пояснення з приводу даної вимоги, які враховані в описовій та частково в мотивувальній частині рішення.

Також, в мотивувальній частині рішення судом фактично досліджено позовні вимоги в частині визнання права власності позивача та викладено висновок про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання права власності за позивачем на нерухоме майно.

Зокрема, вказано, що відповідно до п.5 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243, для пред'явлення закінченого будівництвом об'єкта державній приймальній комісії відповідно до пункту 3 Порядку замовником будівництва об'єкта (далі - замовник) утворюється робоча комісія.

За п.9, на підставі проведеної перевірки робоча комісія визначає готовність закінченого будівництвом об'єкта до пред'явлення державній приймальній комісії. Результати перевірки робочою комісією готовності закінченого будівництвом об'єкта до пред'явлення державній приймальній комісії оформляються актами, форми яких затверджуються Мінрегіонбудом. Акти робочої комісії оформляються генеральним підрядником, підписуються головою та членами робочої комісії і передаються державній приймальній комісії. Підготовку акта про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта для підписання членами державної приймальної комісії забезпечує замовник (п.16). Прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта здійснюється за умови закладення проектної документації до страхового фонду документації, що підтверджується відповідним актом, виданим Державним департаментом страхового фонду документації (п.17). За результатами роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, форма якого затверджується Мінрегіонбудом. Акт державної приймальної комісії підлягає затвердженню у 15-денний строк органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та реєструється в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт (п.27). Датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію (п.29).

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що не пов'язане із позбавленням права володіння ним.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Водночас, в резолютивній частині рішення, при викладенні позиції суду щодо задоволення позовної заяви не викладено висновок суду щодо задоволення вимоги позивача про визнання права власності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Так, виходячи з норм законодавства, наведених вище, та враховуючи, що матеріали справи свідчать про отримання позивачем в оренду земельної ділянки, отримання нею дозволу на будівництво, складання проектної документації за її замовленням, рішення ради про надання саме позивачу дозволу на проектування торгового павільйону. З огляду на складання акту Державної приймальної комісії від 24 жовтня 2007 року про прийняття в експлуатацію торговельного павільйону з майданчиком по продажу декоративних рослин по вул. Д.Бєдного, 23-А в м. Новомосковську, замовником якого вказана позивач,складання відповідними органами та отримання позивачем технічного паспорту на нежитлове приміщення /т.1 а.с.16-23/ відсутність доказів наявності договору про спільну діяльність, відсутність доказів участі в будівництві нерухомого майна інших, ніж позивач осіб та враховуючи те, що підставою скасування рішення про затвердження акту Державної приймальної комісії не є неготовність об'єкта до експлуатації, порушення, допущені під час будівництва, та враховуючи, що третьою особою-1 у встановлений законодавством 15-денний строк означений акт не було затверджено з підстав, визначених законодавством та доведених перед судом, враховуючи те, що через зміни в законодавстві належним чином оформити право власності на майно іншим чином, ніж шляхом визнання права власності є неможливо /т.3 а.с.93/, зважаючи на висновок суду, наведений в рішенні про скасування державної реєстрації права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання права власності за позивачем на нерухоме майно.

Таким чином, вбачається наявність підстав для задоволення заяви позивача та ухвалення додаткового рішення у справі, яким необхідно задовольнити позовні вимоги в частині визнання права власності.

Внаслідок викладеного, керуючись ст.ст.265, 270 ЦПК України, суд -

вирішив:

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Доповнити резолютивну частину рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2018 року у справі № 183/7992/15 за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_3), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області (місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 14, ), Центру надання адміністративних послуг Новомосковської міської ради Дніпропетровської області (місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 14, ) абзацем 8 наступного змісту:

«Визнати за ОСОБА_1 право власності на торгівельний павільйон з майданчиком по продажу декоративних рослин, загальною площею 60,0 кв.м. розташований по АДРЕСА_1.».

В зв`язку з ухваленням додаткового рішення, абзаци 8-14 резолютивної рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2018 року у справі № 183/7992/15 вважати абзацами 9-15.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов