Справа № 171/1940/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2018 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Кодрян Л.І.

за участю: секретаря - Титаренко Л.Б.

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника відповідача Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області - Шульги О.О.

представників відповідача ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - Галасун Г.І., Розумовського В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7, Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно змінених позовних вимог в обґрунтування позову зазначає, що 25 січня 2016 року приблизно о 16.00 год. на ділянці 187 км +200 м автодороги Кіровоград-Запоріжжя в Апостолівському районі Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої відбулося зіткнення автомобілю «Лексус РХ 300», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під його керуванням з автомобілем «Кіа Спортейдж», держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7

Посилається на те, що факт скоєння ДТП з вини ОСОБА_7 підтверджений на досудовому розслідуванні, яке здійснювалося за даним фактом, висновком судової автотехнічної експертизи № 5/10.1-229 від 17.03.2016 року, яким встановлено, що водій автомобіля «Кіа Спортейдж» ОСОБА_7 порушив пункт 12.1 Правил дорожнього руху України.

Вказує, що в результаті ДТП автомобіль «Лексус РХ 300», який належить йому повністю знищений і відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 43/16 від 18.03.2016 року не підлягає відновленню. Сума матеріального збитку, заподіяного внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди на момент проведення експертизи склала 458048, 97 грн.

Позивач зазначає, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000086 від 26.01.2016 року за фактом даної ДТП постановою слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 31.03.2016 року закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення; в постанові вказано, що в діях ОСОБА_7 вбачається склад адміністративного правопорушення.

Зазначає, що оскільки ДТП сталася з вини ОСОБА_7 і він ухиляється від обов'язку відшкодувати шкоду в позасудовому порядку, то вказану шкоду з нього слід стягнути судовим рішенням.

Крім того, зазначає, що відповідальним за заподіяну шкоду є також Дочірнє підприємство «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Вказує, що факт скоєння ДТП з вини «Укравтодору» та керівника Апостолівського райавтодору встановлено протоколом про адміністративне правопорушення від 26.01.2016 року, складеним за ч.4 ст.140 КУпАП. Зазначає, що постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року визнано винним за фактом вищевказаного ДТП начальника філії Апостолівського ДРП ОСОБА_10

Також позивач вважає, що оскільки відповідно до чинного законодавства Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області є підприємством, на яке державою покладено обов'язок по утриманню у належному стані та ремонту автомобільних доріг у Дніпропетровській області, то шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди слід стягнути з вказаного відповідача, оскільки при пошкодженні його автомобіля з вини ОСОБА_7 було встановлено також факт незадовільного стану дорожнього покриття (сніговий накат та ожеледиця), що призвело до вказаної ДТП.

Позивач, з урахуванням змінених позовних вимог, просив стягнути солідарно з ОСОБА_7, Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на його користь майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 478048 грн. 97 коп.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив задовольнити його з урахуванням уточненого в судовому засіданні розміру шкоди, що підлягає стягненню з відповідачів, а саме просив стягнути майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП, солідарно з відповідачів в сумі 458048 грн. 97 коп.

Відповідач ОСОБА_7 в судові засідання неодноразово не з'являвся, належним чином повідомлявся про час, день і місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_11 в судові засідання неодноразово не з'являвся, належним чином повідомлявся про час, день і місце розгляду справи. 26 січня 2018 року представник відповідача покинув залу судового засідання без поважних причин, мотивуючи це незгодою з не задоволенням судом його клопотання про відкладення судового засідання для ознайомлення його з матеріалами справи.

12 лютого 2018 року представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_12 перед судовим засіданням подала заяву про ознайомлення її з матеріалами справи та заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з ознайомленням нею з матеріалами справи в цей день в неповному обсязі, крім того неможливістю бути присутньою в судовому засіданні у зв'язку з наданням нею правової допомоги по іншій справі. Вказане клопотання, враховуючи думку учасників процесу та строк перебування даної справи у провадженні, судом відхилено з огляду на неприпустимість зловживання процесуальними правами, розгляд справи продовжено.

Представник відповідача Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області - Шульга О.О. позовні вимоги не визнав з підстав викладених в поданому до суду відповідачем запереченні та пояснив, що не погоджується з доводами викладеними позивачем, вважає їх безпідставними виходячи з наступного. Вказує, що за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху, що сталася за участю позивача та відповідача ОСОБА_7 26.01.2016 року внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст.286 КК України. 31.03.2016 року слідчим винесено постанову про закриття даного кримінального провадження. Під час досудового розслідування в даній справі було проведено судову автотехнічну експертизу з метою встановлення вини кожного з учасників ДТП. Згідно висновку експерта від 17.03.2016 року дії водія автомобіля «Кіа Спортейдж» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв'язку з настанням даної ДТП. Таким чином, відповідач зазначає, що вказаним висновком експерта підтверджено, що причиною ДТП внаслідок якої ОСОБА_1 заподіяно майнову шкоду стали неправомірні дії ОСОБА_7 Посилається на те, що в постанові про закриття кримінального провадження вказано про необхідність вирішення питання про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності. Таким чином вважає, що вказаними доказами підтверджується наявність причинного зв'язку між протиправними діями ОСОБА_7 та наслідками, які настали в результаті ДТП у вигляді заподіяння шкоди ОСОБА_1

Вважає, що позивачу слід було вжити заходи, спрямовані на відшкодування шкоди відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідальність водіїв була застрахована.

Крім того, зазначив, що з метою належного утримання автомобільних доріг у Дніпропетровській області між Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області, як замовником, та ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», як підрядником, 25 лютого 2015 року укладено договір підряду № ЕУд-3, відповідно до якого підрядник зобов'язується у порядку і на умовах, визначених цим договором виконати всі послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Дніпропетровській області. У вказаному договорі також зазначено, що підрядник несе відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод, пов'язаних з незадовільними дорожніми умовами.

Таким чином, представник відповідача вважає, що доказами у справі підтверджено, що шкода заподіяна не з вини Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, тому відповідно до вимог ст.1166 ЦК України вказаний відповідач повинен бути звільнений від її відшкодування. В задоволенні позову до Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області представник відповідача просить відмовити.

Представник відповідача Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - Галасун Г.І. позовні вимоги не визнала з підстав викладених в поданому до суду відповідачем запереченні та доповненні до нього, пояснила, що не погоджується з доводами викладеними позивачем, вважає їх безпідставними, необґрунтованими, виходячи з наступного. Вказує, що ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не відповідальний за стан автомобільних доріг та відшкодування шкоди, завданої їх неналежним станом. Посилання позивача на постанову суду першої інстанції, якою встановлена вина працівника вказаного відповідача та притягнуто його до відповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП спростовуються постановою суду апеляційної інстанції від 21 квітня 2017 року у справі № 171/310/16-п, якою висновок суду першої інстанції визнано помилковим, а справу про адміністративне правопорушення закрито за відсутності в діях працівника відповідача складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що прокуратурою Дніпропетровської області в ході перевірки додержання законодавства також було встановлено, що відповідальною за стан автомобільних доріг загального користування в Дніпропетровській області є Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області, службові особи якої є спеціальним суб'єктом, передбаченим диспозицією ч.4 ст.140 КУпАП. Представник відповідача вказує, що відповідні повноваження Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області підтверджуються Положенням про Службу автомобільних доріг в Дніпропетровській області. Крім того, правовідносини в даній справі регулюються Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про автомобільні дороги». Відповідно до чинного законодавства саме Служба автомобільних доріг в Дніпропетровській області є тим державним органом, який уповноважений власником (державою) на здійснення всіх заходів для забезпечення нормального стану доріг та на вказаний орган покладено обов'язок із розроблення пропозицій щодо фінансування робіт. Вказує, що ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не має правових підстав для вирішення питань щодо обсягів фінансування робіт, їх видів, у зв'язку з чим вважає, що відповідач не є відповідальним за завдану позивачу шкоду. Також представник відповідача, пояснила, що ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не належить до сфери управління Укравтодору, не є власником або балансоутримувачем будь-яких автомобільних доріг.

Щодо виконання робіт на ділянці дороги, де сталася ДТП представник ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» пояснила, що ділянка 187 км+200 м автодороги Н-23 Кіровоград-Запоріжжя перебуває на балансі Служби автомобільних доріг в Дніпропетровський області. Вказаним органом 25.02.2015 року, як замовником послуг, було укладено з ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», як з виконавцем, договір підряду № ЕУд-3. Службою автомобільних доріг в Дніпропетровський області, як замовником було надано завдання на січень 2016 року. Відповідно до завдання замовника (Акт дефектів на січень 2016 року) воно не містило замовлення на проведення робіт щодо посипки та очистки на 187 км+200 м автодороги Н-23 Кіровоград-Запоріжжя, де сталася ДТП. ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» завдання замовника, що встановлені згідно Акту дефектів на січень 2016 року виконало в повному обсязі, про що свідчать Акти приймання виконаних робіт за січень 2016 року та жодних зауважень замовника не містять.

Таким чином, представник відповідача вважає, що ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є неналежним відповідачем у даній справі і просить в задоволенні позовних вимог до вказаного відповідача відмовити.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2017 року клопотання представника позивача щодо витребування доказів задоволено. Витребувано з Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000086 від 26 січня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України. Витребувано з Апостолівського районного суду Дніпропетровської області справу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.140 КУпАП (№ 171/310/16-п (3/171/73/16) відносно ОСОБА_10 У справі оголошено перерву до 06 листопада 2017 року.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 31 березня 2016 року старшим слідчим Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000086 від 26 січня 2016 року щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_7 Відповідно до вказаної постанови встановлено, що 25.01.2016 року приблизно о 16.00 год., на ділянці 187 км + 200 м автодороги Кіровоград-Запоріжжя в Апостолівському районі Дніпропетровської області, відбулося зіткнення автомобілю «Лексус РХ 300», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, з автомобілем «Кіа Спортейдж», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_7, внаслідок чого ОСОБА_7 та пасажиру ОСОБА_13 були заподіяні тілесні ушкодження. Відомості за фактом ДТП внесені до ЄРДР за № 0000086 від 26 січня 2016 року. В ході досудового розслідування були допитані свідки, а також 12 лютого 2016 року призначено судово-автотехнічну експертизу щодо встановлення вини кожного з учасників дорожньо-транспортної пригоди. Також, під час огляду місця події, було встановлено, що дорожнє покриття в місці ДТП, було обледеніле та слизьке, ніяким протиожеленим засобом оброблено не було, що є умовами в яких скоєно ДТП. Зважаючи на відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, слідчим вказано про необхідність направлення постанови про закриття кримінального провадження до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності (а.с.7-9 т.1, а.с.93-95-матеріали КП).

Відповідно до довідки Апостолівського ВП Нікопольского ВП ГУНП в Дніпропетровській області № 40.1-929 від 17 лютого 2016 року вбачається, що 25.01.2016 року приблизно о 16.00 год., на ділянці 187 км + 200 м автодороги Кіровоград-Запоріжжя в Апостолівському районі Дніпропетровської області, відбулося зіткнення автомобілю «Лексус РХ 300», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, з автомобілем «Кіа Спортейдж», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_7, внаслідок чого ОСОБА_7 та пасажиру ОСОБА_13 були заподіяні тілесні ушкодження. Відомості за фактом ДТП внесені до ЄРДР за № 0000086 від 26 січня 2016 року. В результаті ДТП автомобіль «Лексус РХ 300» отримав механічні пошкодження (а.с.10 т.1).

Згідно висновку експерта № 5/10.1-229 від 17 березня 2016 року встановлено, що в даній дорожній обстановці водію автомобіля «Кіа Спортейдж» ОСОБА_7 необхідно було діяти відповідно до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість запобігти ДТП водію автомобіля «Кіа Спортейдж» ОСОБА_7, визначалася виконанням ним вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події, дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв'язку з настанням даної ДТП. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Лексус РХ 300» ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. При заданих вихідних даних, водій автомобіля «Лексус РХ 300» ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Кіа Спортейдж» шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. В діях водія автомобіля «Лексус РХ 300» ОСОБА_1, при заданому механізмові пригоди, не вбачається невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися б у причинному зв'язку з настанням даної ДТП (а.с.12-13 т.1, а.с.91-92-матеріали КП).

Висновком експерта № 43/16 від 18 березня 2016 року по визначенню матеріального збитку пошкодженого автомобіля встановлено, що ринкова вартість автомобілю «Лексус РХ 300», реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 25 січня 2016 року, складає 457416,09 грн; сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Лексус РХ 300», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на момент проведення експертизи, складає 458048, 97 грн. (а.с.14-21 т.1, а.с.35-79-матеріали КП).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль марки Lexus, модель RX 300, тип универсал-В, повна маса 2380, категорія В, об'єм двигуна 2995, колір чорний зареєстрований на ОСОБА_1, який не є власником (а.с.22 т.2, а.с.19 -матеріли КП).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль марки КІА, модель Sportage, тип легковий-универсал-В, повна маса 2050, категорія В, об'єм двигуна 1975, колір чорний зареєстрований на ОСОБА_14, як власника (а.с.23 т.2, а.с.20 -матеріли КП).

26 січня 2016 року відносно начальника філії Апостолівське ДРП ОСОБА_10 складено протокол про адміністративне правопорушення по ч.4 ст.140 КУпАП України за невжиття заходів щодо усунення незадовільного стану дорожнього покриття 25.01.2016 року, на ділянці 187 км+200 м автодороги Кіровоград-Запоріжжя в Апостолівському районі Дніпропетровської області, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди (а.с.24 т.1, а.с.1-матерали СпАП).

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року на ОСОБА_10 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 850 грн. (а.с.25 т.1, а.с.15-матеріали СпАП).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_10 задоволено, скасовано постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року відносно ОСОБА_10, провадження в справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_10 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП (а.с.179 т.1, а.с.84-86-матеріали СпАП).

З договору підряду № ЕУд-3 на закупівлю послуг: 42.11.2 (послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Дніпропетровській області та штучних споруд на них), автомобільні дороги державного значення від 25 лютого 2015 року встановлено, що він укладений між Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області (далі Замовник), з однієї сторони і ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі Підрядник). Відповідно до п.1.1, п.1.4, п.5.3 вказаного договору підрядник зобов'язується в порядку і на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик виконати послуги: 42.11.2 (послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Дніпропетровській області та штучних споруд на них), автомобільні дороги державного значення, згідно технічного завдання за рахунок коштів державного бюджету та в обумовлений цим договором термін. Замовник зобов'язуються прийняти закінчену послугу та сплатити вартість виконаної послуги по мірі надходження коштів на його рахунок. Послуги виконуються Підрядником згідно щомісячних актів-дефектів, затверджених Замовником в межах ціни цього договору. Виконання послуг здійснюється Підрядником після одержання ним в термін до першого робочого дня календарного місяця, у якому необхідно виконати послуги по даному договору, актів дефектів від Замовника. Підрядник повинен виконати послуги згідно отриманих актів дефектів. Згідно п. 7.2.1 зазначеного договору, відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним, або юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод, пов`язаних з незадовільними дорожніми умовами несе Підрядник. При цьому, Підрядник несе відповідальність в тому числі за: незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при виконанні послуг, якщо ці порушення виникли з вини Підрядника та призвели до дорожньо-транспортної пригоди; невиконання або неналежне надання послуг відповідно до актів дефектів Замовника передбачених договором. Пунктом 10.1 передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє по 31.12.2015 року, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (а.с.167-169 т.1).

З додаткової угоди № 4 до договору підряду № ЕУд-3 від 25 лютого 2015 року на закупівлю послу за рахунок коштів державного бюджету: 42.11.2 (послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Дніпропетровській області та штучних споруд на них), автомобільні дороги державного значення від 28 грудня 2015 року вбачається, що дію вказаного договору підряду продовжено відповідно до п.10.2 договору та п.10.1 договору викладено в новій редакції, яка передбачає, що цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє по 31.03.2016 року, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (а.с.173 т.1).

Відповідно до актів дефектів за січень 2016 року та актів приймання виконаних робіт за січень 2016 року встановлено, що послуги щодо виконання Підрядником очищення доріг від снігового валу, очищення доріг від суцільного шару снігу, від снігу, який щойно випав, посипання дорожнього покриття протиожеледним матеріалом тощо на ділянці 187 км+200 м автодороги Кіровоград-Запоріжжя в Апостолівському районі Дніпропетровської області не замовлялися та не затверджувалися Замовником (а.с.174-177 т.1).

Згідно довідки ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 26.08.2016 р. № 01-1/727 за період з 02.12.2015 року по 25.04.2016 року кошти від замовника - Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, на рахунки ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не надходили (а.с.178 т.1).

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив, що між сторонами існують спірні правовідносини щодо відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року (далі - Постанова № 4 від 01.03.2013 року) роз'яснено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК України.

При дослідженні та оцінці постанови від 31 березня 2016 року, винесеної слідчим Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000086 від 26 січня 2016 року, висновку експерта № 5/10.1-229 від 17 березня 2016 року встановлено, що настання дорожньо-транспортної пригоди 25.01.2016 року приблизно о 16.00 год., на ділянці 187 км + 200 м автодороги Кіровоград-Запоріжжя в Апостолівському районі Дніпропетровської області, за участю автомобілів «Лексус РХ 300», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та «Кіа Спортейдж», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, з технічної точки зору перебуває в причинному зв'язку з тим, що дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України. Натомість водій автомобіля «Лексус РХ 300» ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Кіа Спортейдж» шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. В діях водія автомобіля «Лексус РХ 300» ОСОБА_1, при заданому механізмові пригоди, не вбачається невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися б у причинному зв'язку з настанням даної ДТП.

Таким чином майнова шкода, завдана позивачу ОСОБА_1 з вини відповідача ОСОБА_7, дії якого були неправомірними, між вказаними діями і шкодою є безпосередній причинний зв'язок. Оскільки встановлена вина зазначеної особи, то відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода відшкодовується винною особою на загальних підставах.

Доказів, які б доводили, що шкоди завдано не з вини ОСОБА_7 суду не надано.

У п.13 Постанови № 4 від 01.03.2013 року роз'яснено, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Згідно ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Отже, відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (в редакцій на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Як встановлено судом ОСОБА_1 правомірно володів транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3, тому вправі звернутися за захистом порушеного права, як користувач майна на достатній правовій підставі.

ОСОБА_7 керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди на підставі свідоцтва серія НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу на ім'я ОСОБА_14, тобто на підставі іншого речового права, що зобов'язує його, як особу, яка на відповідній правовій володіла транспортним засобом відшкодувати завдану шкоду.

Вирішуючи питання щодо пред'явлених позовних вимог до Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» суд виходить з наступних норм права, фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно ч.3 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до ст.ст.10,11 Закону України «Про автомобільні дороги» в реакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Основними обов'язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування, зокрема, є: розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг; виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації; завчасне оповіщення користувачів автомобільних доріг про строки та порядок тимчасового обмеження або припинення руху транспортних засобів.

На підставі ч. 1 ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Пункт 11 Постанови КМ України від 30 березня 1994 р. № 198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» визначає, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані, зокрема, відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до п. 2.1 положення «Про службу автомобільних доріг у Дніпропетровській області», метою діяльності служби є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху транспорту на них, задоволення потреб народного господарства та населення України в удосконаленні і раціональному розвитку дорожньої інфраструктури, що обслуговується. Згідно п. 3.2 зазначеного положення, служба зобов'язана організовувати належне утримання та розвиток автомобільних доріг загального користування, що обліковуються на її балансі, та підтримувати безпечні та безперебійні умови руху на них (а.с.107-110 т.1).

Отже, відповідач Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області є підприємством, на яке державою покладено обов'язок по утриманню у належному стані автомобільних доріг, підтримання безпечних умов руху на автомобільних дорогах у Дніпропетровській області.

З дослідженої постанови від 31 березня 2016 року, винесеної слідчим Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000086 від 26 січня 2016 року вбачається, що під час огляду місця події, було встановлено, що дорожнє покриття в місці ДТП, було обледеніле та слизьке, ніяким протиожеленим засобом оброблено не було, що є умовами в яких скоєно ДТП.

З досліджених судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_10 за ч.4 ст.140 КК України вбачається, що 26 січня 2016 року відносно начальника філії Апостолівське ДРП складено протокол про адміністративне правопорушення по ч.4 ст.140 КУпАП України за невжиття заходів щодо усунення незадовільного стану дорожнього покриття 25.01.2016 року, на ділянці 187 км+200 м автодороги Кіровоград-Запоріжжя в Апостолівському районі Дніпропетровської області, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року на ОСОБА_10 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 850 грн. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_10 задоволено, скасовано постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року відносно ОСОБА_10, провадження в справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_10 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, оскільки вказана особа не може бути суб'єктом даного правопорушення.

Отже, факт невжиття заходів щодо усунення незадовільного стану дорожнього покриття на ділянці 187 км+200 м автодороги Кіровоград-Запоріжжя в Апостолівському районі Дніпропетровської області, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди мав місце 25.01.2016 року, однак суб'єктом даного правопорушення не є начальник філії Апостолівське ДРП.

З дослідженого договору підряду № ЕУд-3 на закупівлю послуг від 25 лютого 2015 року та додаткової угоди № 4 до договору підряду № ЕУд-3 від 25 лютого 2015 року встановлено, що він укладений між Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області (далі Замовник), з однієї сторони і ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі Підрядник); послуги виконуються Підрядником згідно щомісячних актів-дефектів, затверджених Замовником в межах ціни цього договору; договір набирає чинності з моменту підписання і діє по 31.03.2016 року, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Згідно досліджених актів дефектів за січень 2016 року та актів приймання виконаних робіт за січень 2016 року встановлено, що послуги щодо виконання ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» очищення доріг від снігового валу, очищення доріг від суцільного шару снігу, від снігу, який щойно випав, посипання дорожнього покриття протиожеледним матеріалом тощо на ділянці 187 км+200 м автодороги Кіровоград-Запоріжжя в Апостолівському районі Дніпропетровської області не замовлялися та не затверджувалися Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області.

Таким чином, з досліджених доказів встановлено, що обов'язок по утриманню у належному стані автомобільних доріг, підтримання безпечних умов руху на автомобільних дорогах Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області станом за січень 2016 року в повній мірі не виконаний і вказана бездіяльність, як наслідок призвела до вищезазначеної ДТП та позивачу заподіяно матеріальну шкоду. Невідповідність ділянки дороги, де мало місце ДТП, вимогам безпеки дорожнього руху (дорожнє покриття обледеніле та слизьке, ніяким протиожеленим засобом оброблено не було), свідчить про наявність вини Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, яка несе відповідальність за шкоду, заподіяну у результаті ДТП за участю позивача.

Аргументи відповідача - Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області про те, що позивачу слід було вжити заходи, спрямовані на відшкодування шкоди відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідальність водіїв була застрахована є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до правового висновку, зробленому в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року, у справі 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, та обставина, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача, який сам обирає особу відповідальну за спричинення шкоди.

Доводи Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області про те, що з метою належного утримання автомобільних доріг у Дніпропетровській області між Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області, як замовником, та ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», як підрядником, 25 лютого 2015 року укладено договір підряду № ЕУд-3 за яким ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», як підрядник несе відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод, пов'язаних з незадовільними дорожніми умовами спростовуються наступним.

Між Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області і ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» укладено договір підряду № ЕУд-3 на закупівлю послуг від 25 лютого 2015 року та додаткову угоду № 4 до договору підряду № ЕУд-3 від 25 лютого 2015 року згідно яких послуги виконуються Підрядником згідно щомісячних актів-дефектів, затверджених Замовником в межах ціни цього договору.

Згідно п. 7.2.1 вказаного договору відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним, або юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод, пов`язаних з незадовільними дорожніми умовами несе Підрядник. При цьому, Підрядник несе відповідальність в тому числі за: незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих, нормативів при виконанні послуг, якщо ці порушення виникли з вини Підрядника та призвели до дорожньо-транспортної пригоди; невиконання або неналежне надання послуг, відповідно до актів дефектів Замовника передбачених договором.

Згідно досліджених актів дефектів за січень 2016 року та актів приймання виконаних робіт за січень 2016 року встановлено, що послуги щодо виконання ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» очищення доріг від снігового валу, очищення доріг від суцільного шару снігу, від снігу, який щойно випав, посипання дорожнього покриття протиожеледним матеріалом тощо на ділянці 187 км+200 м автодороги Кіровоград-Запоріжжя в Апостолівському районі Дніпропетровської області Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області не замовлялися та не затверджувалися Отже, вини відповідача ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» при виконанні чи неналежному виконанні своїх обов'язків судом не встановлено.

Таким чином вищевказане свідчить про відсутність вини вказаного відповідача, який не несе відповідальність за шкоду, заподіяну у результаті ДТП за участю позивача, тому в задоволенні позовних вимог до відповідача ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» слід відмовити.

У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року (далі - Постанова №6 від 27.03.1992 р.) зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

У п.3 Постанова №6 від 27.03.1992 р. роз'яснено, що шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Як зазначено у п.8 Постанови № 4 від 01.03.2013 року шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК України).

У п.15 Постанови № 4 від 01.03.2013 року зазначено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Як вбачається з дослідженого висновку експерта № 43/16 від 18 березня 2016 року по визначенню матеріального збитку пошкодженого автомобіля ринкова вартість автомобілю «Лексус РХ 300», реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 25 січня 2016 року, складає 457416,09 грн; сума матеріального збитку, заподіяного власнику вказаного автомобіля, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на момент проведення експертизи, складає 458048, 97 грн.

Отже, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобілю з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, тому розмір шкоди заподіяної позивачу слід визначити за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження у сумі 457416,09 грн.

Оскільки збитки позивачу завдані кількома особами, а саме відповідачами ОСОБА_7 та Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області, то заподіяна шкода підлягає відшкодуванню кожним з відповідачів з огляду на ступінь вини у рівних частках.

Таким чином, позовні вимоги, що пред'явлені до ОСОБА_7 та Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області слід задовольнити частково.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачів ОСОБА_7 та Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в рівних частках, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 457,42 грн., а саме по 228,71 грн. з кожного.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.4, 12, 13, 43, 44, 49, 50, 76-84, 89, 95, 128-131, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_7, Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, (іпн.НОМЕР_6, АДРЕСА_1) та Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області (вул.Воскресенська, буд.24, м. Дніпро, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (іпн.НОМЕР_7, АДРЕСА_2) майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 457416 (чотириста п'ятдесят сім тисяч чотириста шістнадцять) грн. 09 коп., а саме по 228708 (двісті двадцять вісім тисяч сімсот вісім) грн. 05 коп. з кожного.

У позовних вимогах ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (вул.Воскресенська, буд.24, м. Дніпро, ) про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, (іпн.НОМЕР_6, АДРЕСА_1) та Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області (вул.Воскресенська, буд.24, м. Дніпро, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (іпн.НОМЕР_7, АДРЕСА_2) судові витрати в розмірі 457 (чотириста п'ятдесят сім) грн. 42 коп., а саме по 228 (двісті двадцять вісім) грн. 71 коп. з кожного.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення виготовлено 14 лютого 2018 року.

СуддяЛ. І. Кодрян