Провадження № 2/161/419/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинській області у складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

за участю секретаря Авдійчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.11.2013 року померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме: ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Крупа, вул. Гайова, 20.

Вказує, що він та відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 При цьому, він прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви в нотаріальну контору, а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від прийняття спадщини відмовились, про що подали відповідні заяви.

Разом з тим, він не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказану нерухомість.

У звязку з чим, просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Крупа, вул. Гайова, 20.

Представник позивача до початку судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином, а тому суд вважає за можливе справу слухати за наявними в матеріалах справи доказами.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.11.2013 року померла ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №148085 від 18.11.2013 р. (а.с. 10).

Згідно копії технічного паспорту (а.с. 5-9) та витягу з по господарської книги №20 за 2013 рік Підгайцівської сільської ради Луцького району (а.с. ) зясовано, що ОСОБА_4 являлася співвласником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в с. Крупа Луцького району, вул. Гайова, 20.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач не може оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки на даний час у нього відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно (а.с. 13).

Із матеріалів справи, а саме: свідоцтва про народження серії VІ-УР №1206478 від 25.08.1964 року вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 є матірю позивача ОСОБА_1 (а.с. ), а отже у відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач належить до першої черги спадкоємців за законом.

Таким чином, з представлених в судове засідання письмових доказів, матеріалів спадкової справи, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви, а тому вважається таким, що прийняв спадщину в порядку, визначеному ст. 1269 ЦК України. Про відмову від її прийняття не заявляв.

При цьому, як слідує із матеріалів спадкової справи №5/2014, інші спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовились шляхом подання відповідних заяв (а.с. ).

А тому, враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов з наведених вище підстав слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 1222, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, яка померла 16 листопада 2013 року, а саме: на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Крупа, вул. Гайова, 20.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 09.02.2018 року.