Справа № 177/467/17
Провадження № 2/177/96/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 січня 2018 року м.Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н.В.

за участі секретаря Зборівської І.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача

ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання договору частково недійсним в частині покупця, визнання покупцем за договором, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та уточнюючі позовні вимоги просив суд визнати договір купівлі продажу магазину розміром 12,45 х 16,85м під літерами «А-1» (загальною площею 184, 0 кв.м.) з шейкою підвалу під літерою «В», «І» замощення, за адресою АДРЕСА_1, від 17.04.2013, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Тищенко О.І. та зареєстрований в реєстрі під №2663, частково недійним в частині покупця ОСОБА_8.

Визнати ОСОБА_1 покупцем за договором продажу магазину розміром 12,45 х 16,85м під літерами «А-1» (загальною площею 184, 0 кв.м.) з шейкою підвалу під літерою «В», «І» замощення, за адресою АДРЕСА_1, від 17.04.2013, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Тищенко О.І. та зареєстрований в реєстрі під №2663.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину магазину розміром 12,45 х 16,85м під літерами «А-1» (загальною площею 184, 0 кв.м.) з шейкою підвалу під літерою «В», «І» замощення, за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.04.2013 між ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_8 і ОСОБА_1, з іншої сторони, укладено договір купівлі продажу магазину, розміром 12,45 х 16,85м під літерами «А-1» (загальною площею 184, 0 кв.м.) з шейкою підвалу під літерою «В», «І» замощення, за адресою АДРЕСА_1.

У відповідності до вказаного договору ОСОБА_5 передає, а покупці ОСОБА_8 та ОСОБА_1, приймають у свою власність по ? вказаного магазину.

З об'єктивних причин, а саме, у зв'язку із тим, що позивач з померлим ОСОБА_8, планували спільний бізнес, який полягав в тому, що позивач придбає нерухомість у вигляді магазину, а ОСОБА_8, організує в ньому торгівлю продуктами харчування та побутовими товарами.

Відкриття магазину потребувало певного часу та ОСОБА_1 разом з ОСОБА_8, для закріплення партнерських відносин оформили ? частину магазина на ОСОБА_8, але фактично ця ? частина магазина мала залишатися у власності позивача.

Оскільки ОСОБА_8, не мав на той час коштів для придбання магазина та не мав за мету бути його власником, всю суму при укладанні договору купівлі-продажу сплачував позивач, як фактичний покупець.

Отже, волевиявлення позивача придбати магазин на двох на час вчинення правочину не було вільним, та відбулось внаслідок збігу обставин, які формально перешкоджали в оформленні права власності на магазин в цілому на своє ім'я.

23.07.2014 ОСОБА_8 загинув, спадкоємці після його смерті не заявляли свої права на магазин, так як знали, що він фактично знаходиться у власності позивача.

На даний час позивач не має можливості оформити на себе право власності на магазин, що призводить до порушення його прав, у зв'язку із чим позивач вимушений звернутися до суду.

Присутній в судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримали та просили задовольнити її в повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, та його представник позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_6, в судове засідання не з'явилася, до почату розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала,не заперечувала проти їх задоволення (а.с.47).

Відповідач ОСОБА_5, в судове засідання не з'явився, до почату розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав,не заперечував проти їх задоволення (а.с.56).

Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові матеріали справи прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 17.04.2013 між ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_8 і ОСОБА_1, з іншої сторони, укладено договір купівлі продажу магазину, розміром 12,45 х 16,85м під літерами «А-1» (загальною площею 184, 0 кв.м.) з шейкою підвалу під літерою «В», «І» замощення, за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).

У відповідності до вказаного договору ОСОБА_5 передає, а покупці ОСОБА_8 та ОСОБА_1, приймають у свою власність по ? вказаного магазину, що також видно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 14-15).

В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що у зв'язку із тим, що він з померлим ОСОБА_8, планували спільний бізнес, який полягав в тому, що позивач придбає нерухомість у вигляді магазину, а ОСОБА_8, організує в ньому торгівлю продуктами харчування та побутовими товарами та тим, що відкриття магазину потребувало певного часу, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_8, для закріплення партнерських відносин оформили ? частину магазина на ОСОБА_8, але фактично ця ? частина магазина мала залишатися у власності позивача, який самостійно укладав договори, щодо комунального та технічного обслуговування даного магазину, що не заперечувалось в судовому засіданні відповідачем та підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме : договором про подачу питної води з комунального відводу № 36 (а.с.16-19), договором про приєднання до електричних мереж № 15578-00 (а.с.23-24), та рахунками на ім'я позивача, щодо обслуговування зазначеного магазина (а.с.20,25,26,27,28,29,30,31,32).

23.07.2014 помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 33), спадкоємцями після смерті якого, відповідно до інформаційної довідки № 74/01-16 від 07.06.2017 виданої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу (а.с. 11 матеріалів справи про забезпечення доказів № 177/467/17), є малолітній ОСОБА_9, в інтересах, якого діє ОСОБА_6, та ОСОБА_3, які в ході розгляду цивільної справи визнали позовні вимоги позивача.

Так, як на даний час позивач не має можливості оформити на себе право власності на фактично належне йому нерухоме майно, він був вимушений звернутися до суду, за захистом своїх прав.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно норми ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема ч. 3 ст. 203 ЦК України, за якою волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як зазначив в своїй письмовій заяві відповідач ОСОБА_5 (а.с.56), грошові кошти в сумі 35170,00 гривень, він прийняв саме від позивача ОСОБА_1, у відповідності до вимог укладеного договору купівлі-продажу магазину, після чого ОСОБА_5 передав ОСОБА_1 технічну документацію та ключі від магазину.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, беручи до уваги, те, що відповідачами визнано позовні вимоги, які не суперечать закону та порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 206, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 202, 215, 217, 328, 626, 655 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання договору частково недійсним в частині покупця, визнання покупцем за договором, визнання права власності - задовольнити.

Визнати договір купівлі продажу магазину розміром 12,45 х 16,85м під літерами «А-1» (загальною площею 184, 0 кв.м.) з шейкою підвалу під літерою «В», «І» замощення, за адресою АДРЕСА_1, від 17.04.2013, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Тищенко О.І. та зареєстрований в реєстрі під №2663, частково недійним в частині покупця ОСОБА_8.

Визнати ОСОБА_1 покупцем за договором продажу магазину розміром 12,45 х 16,85м під літерами «А-1» (загальною площею 184, 0 кв.м.) з шейкою підвалу під літерою «В», «І» замощення, за адресою АДРЕСА_1, від 17.04.2013, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Тищенко О.І. та зареєстрований в реєстрі під №2663.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину магазину розміром 12,45 х 16,85м під літерами «А-1» (загальною площею 184, 0 кв.м.) з шейкою підвалу під літерою «В», «І» замощення, за адресою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти, днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: