Справа № 683/2852/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

з участю: представника позивачки ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представника

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/2852/17, 2/683/201/2018 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Сковородківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 28 березня 2017 року померла її мати ОСОБА_6. Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок та земельна частка (пай), що розташовані на території Сковородківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Вказує, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, однак пропустила визначений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини. Причиною пропуску цього строку стало те, що вона є інвалідом ІІ групи, у 2015 році перенесла операцію по видаленню пухлини головного мозку, в зв»язку із чим має провали у пам»яті. Крім того, її сестра не надавала їй свідоцтва про смерть матері, чим завадила вчасно звернутись до нотаріуса. Також вказує, що не була обізнана із чинним законодавством щодо порядку прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу її відкриття. А тому, враховуючи вкрай тяжке матеріальне становище та потребу у коштах на лікування, просить визначити їй додатковий строк два місяці для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2017 року на підставі ст.33 ЦПК України, в редакції, що діяв на час постановлення ухвали, проведено заміну неналежного відповідача Сковородківську сільську раду Старокостянтинівського району Хмельницької області на належних ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з»явилась, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задоволити.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_2 позов підтримує у повному обсязі та просить його задоволити у межах заявлених позовних вимог. Крім того, вказує, що позивачка з 08.08.2017 року по 11.08.2017 року перебувала на лікуванні у Старокостянтинівській ЦРЛ на денному стаціонарі, а тому була позбавлена можливості подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні категорично заперечили проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1, яка є їх рідною тіткою, мала змогу вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Вказали, що дійсно позивачка у 2015 році перенесла операцію, є інвалідом ІІ групи, однак веде активний спосіб життя, тримає велике господарство, неодноразово після смерті матері навідувалась у с. Григорівка й на провали у пам»яті не страждає.

Представник відповідачів адвокат ОСОБА_5 проти позову заперечила, посилаючись на те, що позивачкою не надано належних доказів та не доведено поважності причин пропуску шестимісячного строку на прийняття спадщини, а ті обставини, на які вона посилається як на підставу для поновлення строку не є поважними.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 березня 2017 року померла ОСОБА_6, яка для позивачки була рідною матір»ю. На день смерті ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала одна ІНФОРМАЦІЯ_1. 10 грудня 2008 року ОСОБА_6 склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку площею 3,9496 га заповіла онуці ОСОБА_3, а 08 січня 2009 року склала ще один заповіт, яким належну їй іншу земельну ділянку площею 3,302 га заповіла онуці ОСОБА_7 Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 04 вересня 2012 року, ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_4

13 травня 2017 року за заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 заведено спадкову справу №8/2017 до майна померлої 28 березня 2017 року ОСОБА_6 й 13 жовтня 2017 року на ім»я ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. ОСОБА_4 на момент розгляду справи спадщину не оформила.

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_6, свідоцтвом про народження ОСОБА_1, де у графі мати зазначено ОСОБА_6, довідкою Сковородківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №669 від 04 травня 2017 року про склад сім»ї ОСОБА_6 на день її смерті, заповітами, складеними ОСОБА_6 на ім»я відповідачів, посвідченими 10 грудня 2008 року та 08 січня 2009 року секретарем Сковородківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за №430 та №1 відповідно, свідоцтвом про шлюб від 04 вересня 2012 року, згідно якого ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_4, матеріалами спадкової справи №8/2017, заведеної приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 до майна померлої 28 березня 2017 року ОСОБА_6

Таким чином, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями за заповітом до майна померлої ОСОБА_6, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину та оформили частину спадкових прав.

Позивачка ОСОБА_1 спадщину після смерті матері не прийняла, оскільки у визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини й на день смерті матері не була зареєстрована та не проживала разом із нею.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В силу ч.ч. 1, 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної

причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз ч.3 ст.1272 ЦК України дає підстави для висновку, що дана норма може бути застосована, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини без поважних причин, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.

Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов"язані з об"єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що перебіг строку, у межах якого спадкоємці мали право прийняти спадщину, розпочався з 28 березня 2017 року й закінчився 28 вересня 2017 року. У вищезазначений строк позивачка ОСОБА_1 не прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті матері ОСОБА_6

Як зазначає позивачка, це сталося внаслідок того, що після операції, яка мала місце у 2015 році по видаленню пухлини з голови, в неї відбуваються провали у пам»яті. Крім того, у період з 08.08.2017 року по 11.08.2017 року вона перебувала на лікуванні у Старокостянтинівській ЦРЛ, що стало перешкодою для подачі нею заяви про прийняття спадщини.

Так, дійсно із наданих суду письмових документів вбачається, що позивачка 17 серпня 2015 року перенесла операцію по видаленню доброякісної пухлини мосто-мозочкового кута, що підтверджується виписним епікризом Хмельницької обласної лікарні (а.с.50 на звороті). 10 лютого 2016 року ОСОБА_1 призначено ІІ групу інвалідності довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням серії АА1 №088428 від 10.02.2016 року (а.с.4).

Разом з тим, позивачкою не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що наслідком перенесеної нею операції є провали у пам»яті.

Не заслуговують на увагу і посилання представника позивачки на те, що перешкодою вчасно прийняти спадщину було перебування ОСОБА_1 на лікуванні у Старокостянтинівській ЦРЛ. Так, із виписного епікризу №700 вбачається, що ОСОБА_1 з 08.08.2017 року по 11.08.2017 року перебувала на лікуванні на денному стаціонарі при поліклініці Старокостянтинівської ЦРЛ. Тобто строк її лікування тривав лише три дні, що не перешкоджало їй після завершення лікування звернутись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, оскільки крайній строк на подачу такої заяви закінчувався аж 28 вересня 2017 року.

Посилання ОСОБА_1, як на одну із причин пропуску строку для прийняття спадщини - необізнаність із законодавством щодо порядку прийняття спадщини, не пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачки на вчинення цих дій. Незнання закону, який регулює порядок здійснення права на спадкування, не є поважною причиною пропуску нею строку для прийняття спадщини. Не є такою причиною і відсутність у спадкоємця свідоцтва про смерть спадкодавця, оскільки чинне законодавство не ставить подачу заяви про прийняття спадщини в залежність від подачі свідоцтва про смерть спадкодавця.

Із наданих відповідачами копій відомостей ПП ОСОБА_10 про пільгові перевезення пасажирів автобусом по маршруту м. Старокостянтинів с. Григорівка вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово відвідувала с. Григорівка: 05.04.2017, 11.04.2017, 18.04.2017, 21.04.2017, 13.06.2017, 23.06.2017, 11.07.2017, 22.07.2017, 29.07.2017, 11.08.2017, 12.08.2017, що свідчить про її активний спосіб життя.

Таким чином, оцінивши в сукупності усі надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 без поважних на те причин, а тому у суду відсутні підстави для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 28 березня 2017 року, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12 лютого 2018 року.

Суддя: