АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/898/2018
Головуючий у 1-ій інстанції - Комаревцева Л.В.
Доповідач - Музичко С.Г.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року Апеляційний суд М.Києва у складі колегії суддів:

Головуючого - Музичко С.Г.,

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Юрчуку С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - Косик Світлани Іванівни на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «ЕКРАН-СЕРВІС», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання правочинів недійсними,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом ОСОБА_3, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «ЕКРАН-СЕРВІС», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання правочинів недійсними, в якому просив визнати недійсним переказ 70 000,00 грн. з транзитного рахунку банку НОМЕР_2 та зарахування на картковий рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_1, здійснений ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі платіжного доручення платника ТОВ «ВКФ «ЕКРАН-КРЕДИТ» №56 від 10.03.2015 року щодо перерахування коштів отримувачу ОСОБА_3 пл.картку (VIZA) на рахунок НОМЕР_3 за призначенням: надання безвітсоткової позики, дог.058 від 06.03.2015 року без ПДВ, визнати недійсним переказ 50 000,00 грн. з транзитного рахунку банку НОМЕР_2 та зарахування на картковий рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_1, здійснений ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі платіжного доручення платника ТОВ «ВКФ «ЕКРАН-КРЕДИТ» №90 від 26.03.2015 року щодо перерахування коштів отримувачу ОСОБА_3 пл..картку (VIZA) на рахунок НОМЕР_3 за призначенням: надання безвітсоткової позики, дог.058 від 06.03.2015 року без ПДВ, визнати недійсним переказ 80 000,00 грн. з транзитного рахунку банку НОМЕР_2 та зарахування на картковий рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_1, здійснений ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі платіжного доручення платника ТОВ «ВКФ «ЕКРАН-КРЕДИТ» №91 від 26.03.2015 року щодо перерахування коштів отримувачу ОСОБА_3 пл..картку (VIZA) на рахунок НОМЕР_3 за призначенням: надання безвітсоткової позики, дог.058 від 06.03.2015 року без ПДВ, судови витрати покласти на відповідача.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «ЕКРАН-СЕРВІС», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання правочинів недійсними залишено без задоволення.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що платіжні доручення щодо перерахунку коштів через транзитний рахунок банку відповідачу надійшли до позивача в період віднесення його до категорії проблемних, а відтак позивачу було заборонено здійснювати будь-які операції за чинними договорами. При цьому, зазначає, що ТОВ «Екран-Сервіс» використовував рахунок, договірні зобов'язання на який між ним та банком укладено не було.

Також посилається на те, що переказ коштів з рахунку юридичної особи на рахунок фізичної особи, є помилковим, оскільки він був здійснений банком неправомірно, без законних на те підстав та у відсутність договору на обслуговування рахунку.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач обрав невірний спосіб захисту цивільного права, звернувшись до суду з позовом про визнання правочинів недійсними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 10.07.2014 року між позивачем та відповідачем підписана анкета-заява №006-Р/039191, за умовами якої відповідач акцептував та приєднався до публічної пропозиції позивача на укладення договору про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток (а.с.6-7).

За умовами вказаного договору 10.07.2014 року позивач відкрив відповідачу поточний рахунок НОМЕР_1 у гривнях та НОМЕР_4 у доларах США для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій.

На рахунок відповідача 13.03.2015 року зараховано кошти у розмірі 70 000,00 грн. та 27.03.2015 року зараховано кошти в розмірі 50 000,00 грн. та 80 000,00 грн. від ТОВ «ВКФ «ЕКРАН-СЕРВІС» (а.с.8, 9).

У відповідності до виписки по рахунку відповідача, грошові кошти у загальному розмірі 200 000,00 грн. перераховано відповідачу на підставі договору безвідсоткової позики 058 від 06.03.2015 року (а.с.10).

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.09.2015 року прийнято рішення за №171 про запровадження строком на три місяці з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року тимчасової адміністрації, у зв'язку із постановою Правління Національного банку України №612 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних".

Відповідно до Постанови правління Національного банку України від 17.12.2015 року N898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 18.12.2015 р. прийнято рішення №230 про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач звернувся до суду з позовом про визнання правочинів недійсними.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. А частиною другою цієї статті передбачені загальні умови, додержання яких необхідно для чинності правочину, в тому числі: особа яка вчинила правочин, повинна мати необхідних обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. ст. 215 - 235 ЦК України, особа, яка вважає, що її права, речові права порушені, має право звернутися до суду з вимогами про визнання правочину недійсним, вказавши конкретну підставу для визнання його недійсним.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Звертаючись до суду з позовом про визнання правочинів недійсними, позивач просив визнати недійсними перекази коштів з транзитного рахунку банку та зарахованих на картковий рахунок відповідача. При цьому, даний переказ коштів не може вважатися правочином, оскільки він не є підставою встановлення, зміни чи припинення цивільних прав та обов'язків сторін по справі.

Крім того, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що між ним та відповідачем було укладено договір про переказ спірних коштів, в даній справі банк виступив посередником, так як він перерахував грошові кошти з рахунку третьої особи на власний транзитний рахунок, а в подальшому на картковий рахунок відповідача.

Як закріплено у ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договоромабо законом, обмеження його права розпоряджатися грошовимикоштами на власний розсуд.

Здійснюючи перерахунок коштів з поточного рахунку третьої особи на картковий рахунок відповідача, позивач діяв у відповідності до наданого третьою особою доручення, тобто банком не було укладено правочинів з відповідачем щодо перерахування цих грошових коштів.

З викладеного слідує, що банк, здійснивши розрахунково-касове обслуговування рахунків клієнтів, помилково ототожнивши його із поняттям «правочин», обрав невірний спосіб захисту цивільних прав та не довів суду, що його права порушені відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що перекази коштів є недійсними, оскільки були здійсненні під час віднесення банку до категорії неплатоспроможних, є безпідставними.

Перерахунок коштів відбувався на підставі платіжних доручень юридичної особи, яка ініціювала даний переказ та який був здійснений працівниками банку. Представником позивача не надано до суду доказів про те, що вказаний переказ коштів визнаний неправомірним, про службове розслідування стосовно винного працівника банку у перерахунку коштів в порушення постанови НБУ Правління Національного банку України №34/БТ від 19.01.2015 року "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії проблемних".

Київський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 18.07.2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_5, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, дійшов висновку, що доводи ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про нікчемність правочинів щодо перерахування безготівкових коштів з поточного рахунку ТОВ «ВКФ «ЕКРАН-СЕРВІС» на поточний рахунок ОСОБА_3 не знайшли підтвердження матеріалами справи.

З викладеного слідує, що відсутні підстави вважати, що перерахунки коштів на картковий рахунок відповідача, є неправомірними, а отже, ТОВ «ВКФ «ЕКРАН-СЕРВІС» є належним платником , а ОСОБА_3 належним одержувачем грошових коштів.

Колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги, що банком не обслуговувався рахунок третьої особи, з якого здійснювався переказ коштів, оскільки з листа начальника управління з операційної підтримки Слобожанського РД АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_6 вбачається, що внаслідок припинення діяльності Філії «Донецьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» рахунок клієнта ТОВ ВКФ «ЕКРАН-СЕРВІС» НОМЕР_6 було закрито та відкрито рахунок НОМЕР_5 (а.с.21).

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовано норми законодавства при розгляді даної справи стосовно поточного рахунку, який відкритий позивачем для третьої особи, висновків суду не спростовують та не є підставою для скасування по суті правильного рішення суду.

Доводи апеляційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням вимог закону.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів", п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - Косик Світлани Іванівни залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 12 лютого 2018 року.

Головуючий

Судді