ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 514/1679/17
Провадження по справі 2-о/514/32/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - М.В. Козирєва

за участю секретаря - Я.П. Чолак,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за заявою ОСОБА_1, з залученням заінтересованої особи - Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 просить суд встановити юридичний факт, зокрема що заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області 10 листопада 2008 року за реєстровим № 189 від імені заповідача - ОСОБА_2 дійсно належав заповідачу - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі й на житлову квартиру з надвірними спорудами під АДРЕСА_1; грошового внеску з належними відсотками та усіма видами компенсації і індексацій, який зберігається в Тарутинському відділенні ощадного банку № 6789/02 на рахунку № НОМЕР_1 на рахунку № НОМЕР_2.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області 10 листопада 2008 року за реєстровим № 189, спадкоємцем на все спадкове майно померлого спадкодавця за заповітом на момент відкриття спадщини та на даний час є позивач у справі - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З метою оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця - ОСОБА_2 спадкоємцем - ОСОБА_1 до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області було подано заяву про прийняття спадщини за заповітом від 10 листопада 2008 року за реєстровим № 189 щодо спадкового майна спадкодавця - ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, але при оформленні спадкового майна у позивача виникли труднощі, оскільки у вищевказаному заповіті зазначено особу заповідача - ОСОБА_2, а згідно свідоцтва про смерть заповідача - ОСОБА_2, тобто існує невідповідність ім'я по батькові спадкодавця, що в свою чергу унеможливлює встановлення особи спадкодавця, що підтверджується листом про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса від 19.08.2014 року та заявнику рекомендовано звернутись до суду з даною заявою.

В судове засідання заявник не з'явилася, просила суд розглянути справу у її відсутності про що надала відповідну заяву.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, заперечень проти вимог заявника не має та просив суд розглянути справу за його відсутності, про що надав на розгляд суду заяви.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 12 червня 2014 року виконавчим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 81 років померла в смт Тарутине Тарутинського району Одеської області (а.с. 7).

Згідно заповіту ОСОБА_2, посвідченого 11 листопада 2008 року за реєстровим № 189 секретарем виконавчого комітету Березинської селищної ради Тарутинського Одеської області, заповідачем є ОСОБА_2.

Із копії свідоцтва про народження спадкодавця вбачається, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 і її батьками записані російською мовою: отец - ОСОБА_4, мать - ОСОБА_5.

Згідно копії свідоцтва про шлюб спадкодавець уклала шлюб із ОСОБА_6 25 квітня 1967 року і їй було присвоєно прізвище чоловіка «ОСОБА_2» (а.с. 13).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, зокрема в заповіті допущена помилка у написанні ім'я по батькові заповідача, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності ОСОБА_2 заповіту, посвідченого секретарем виконкому Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області 10 листопада 2008 року за реєстровим № 189 від імені ОСОБА_2 на її користь, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні ім'я по батькові спадкодавця у правовстановлюючому документі, позбавляє її можливості реалізувати своє право на спадщину за повітом, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, з залученням заінтересованої особи - Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 заповіту, посвідченого секретарем виконкому Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області за реєстровим № 189 від імені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо учасники справи не були присутні в судовому засіданні, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 лютого 2018 року.

Суддя М.В. Козирєв.