Справа № 242/4718/17
Провадження № 2/242/363/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
02 лютого 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Носаль А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Селидове в порядку спрощеного заочного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з центрального опалення, вивезення ТПВ та за утримання будинку і прибудинкової території, -
Позивач КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради 31.10.2017 року звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, вул. Комунальна, 21/40, станом на 10.10.2017 року утворилась заборгованість за надання послуг з центрального опалення у сумі 7 056 грн. 94 коп. та за надання послуг з вивезення ТПВ та за утримання будинку та прибудинкової території у сумі 7 945 грн. 83 коп. Просить суд стягнути з відповідача на користь КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради заборгованості за надання послуг з центрального опалення, вивезення ТПВ та за утримання будинку і прибудинкової території у сумі 15 002 грн. 77 коп., а також понесені судові витрати у розмірі 1600 грн.00 коп.
Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просить суд слухати справу без його участі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позовну заяву, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає, можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються спеціальними законами, а саме: Законом України «Про житлово-комнальні послуги» та Законом України «Про теплопостачання».
Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України та п.30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідач зобовязаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише
за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання недопустима.
Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктами 1, 2, 4 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування,поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) та на послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Таким чином, згідно до вищевказаних норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користується ними.
Згідно зі ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (теплоенергія) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Повно і всебічно зясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених позивачем, щодо сплати судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп..
В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 610 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська