Справа № 214/5771/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 січня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Усік М.О.

за участю представника позивача - Іванової О.В.

за участю представника третьої особи - Дабіжи Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, треті особи Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді; КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини Дніпропетровської обласної ради, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, уточнивши який просить: позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини з усіх видів доходів громадян, але менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь опікуна.

В обґрунтування позову наведено наступне. ІНФОРМАЦІЯ_4 в КЗ «Криворізький міський клінічний пологовий будинок №1» ДОР» ОСОБА_3 народила дівчинку ОСОБА_4 та залишила її у лікувальному закладі без пояснень. 29 березня 2017 року малолітню ОСОБА_4 було переведено до КЗ «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» ДОР» без матері. ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої ОСОБА_4 - одинока мати, страждає на хронічну наркоманію, не має постійного місця мешкання. 19 квітня 2017 року співробітниками КЗ «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» ДОР» з ОСОБА_3 проведена профілактична робота щодо виконання нею батьківських обов'язків, надане направлення на стаціонарне лікування від наркозалежності. ОСОБА_3 від лікування відмовилася, побутових умов для проживання дитини не створила. 12 травня 2017 року перестала цікавитися дитиною, про що 16 травня 2017 року був складений акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку. 28 квітня 2017 року ОСОБА_3 в службі у справах дітей надала письмові пояснення, в яких зазначила, що має намір лікуватися, а в разі не проходження нею курсу лікування та не створення умов для проживання дитини, дає згоду на позбавлення її батьківських прав у відношення малолітньої доньки. ОСОБА_3 має на вихованні ще одну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає разом із батьком, ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1. 7 червня 2017 року виконкомом Саксаганської районної у місті ради прийнято рішення про надання малолітній ОСОБА_4 статусу дитини позбавленої батьківського піклування, та влаштування її до державного закладу на повне державне забезпечення. Відповідно до довідки КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР» за весь час перебування дитини в закладі, мати та ніхто з родичів, ні письмово, ні усно, долею та станом здоров'я дитини, не цікавився, у вихованні та утриманні участі не приймали, матеріальної допомоги не надавали, бажання забрати дитину в сім'ю, не виявили. 16 серпня 2017 року виконкомом Саксаганської районної у місті ради прийнято рішення про встановлення опіки над дитиною ОСОБА_4 та збереження за нею права користування житлом. Службою у справах дітей встановлено місце мешкання ОСОБА_3 за адресою її реєстрації. 19 вересня 2017 року комісійно проведено обстеження житла, про що складено акт та порушено клопотання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Того ж дня, ОСОБА_3 прийшла до служби у справах дітей. В ході проведення профілактично - роз'яснювальної роботи, ОСОБА_3 надала письмові пояснення, в яких зобов'язалася прийти на засідання комісії з питань захисту прав дитини 19 вересня 2017 року, та категорично заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Причину своєї відсутності пояснила вживанням наркотичних речовин, курс лікування від наркозалежності, так і не пройшла. В разі неявки на засідання комісії погодилася на позбавлення її батьківських прав. Востаннє ОСОБА_3 відвідувала дитину у квітні 2017 року. 19 вересня 2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_4Вважає, що зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей, лише за умови винної поведінки матері, свідомого нехтування нею своїми обов'язками.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, підтримавши зміст уточненої позовної заяви.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, у зв'язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Представник Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді у судовому засіданні позов підтримала повністю.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: висновок (а.с.5-6), рішення комісії (а.с.7), повідомлення (а.с.8), довідка (а.с.8зв.),виписка (а.с.12), рішення комісії (а.с.12зв.), висновок про стан здоров'я (а.с.13), акт (а.с.14), свідоцтва про народження (а.с.16), витяг (а.с.17), повідомлення (а.с.18), рішення (а.с.19, 19зв.), акт обстеження (а.с.20), повідомлення (а.с.21).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про народження (а.с.16), витяг (а.с.17), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджує заявлені вимоги, а саме те, що відповідачка ОСОБА_3 є матір'ю дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суд вважає належними доказами висновок (а.с.5), рішення (а.с.7, 12зв.), повідомлення (а.с.21), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме доцільність позбавлення відповідачки ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 та не виявляння відповідачкою батьківського піклування щодо дитини.

Суд вважає належними доказами: повідомлення (а.с.8), акт (а.с.14), повідомлення (а.с.18), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт не забрання дитини ОСОБА_4 з пологового будинку її матір'ю ОСОБА_3 та страждання відповідачки на хронічну наркоманію.

Суд вважає належними доказами: рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради (а.с.19, 20), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме те, що дитині ОСОБА_4 наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, встановлено над нею опіку та призначено опікуна ОСОБА_7

Суд вважає належним доказом: акт обстеження житлово - побутових умов (а.с.20), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме не створення відповідачкою умов у житловому приміщенні за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 для виховання, розвитку та проживання дитини.

Суд вважає неналежними доказами: виписку (а.с.12), висновок про стан здоров'я (а.с.13), так як ці докази не стосуються предмету спору.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази: допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази: висновок (а.с.5-6), рішення комісії (а.с.7), повідомлення (а.с.8), довідка (а.с.8зв.), рішення комісії (а.с.12зв.), акт (а.с.14), свідоцтво про народження (а.с.16), витяг (а.с.17), повідомлення (а.с.18), рішення (а.с.19, 19зв.), акт обстеження (а.с.20), повідомлення (а.с.21), є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Відповідачка по справі є матір'ю дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що встановлено свідоцтвом про народження (а.с.16), витягом (а.с.17).

Відповідачка не забрала дитину ОСОБА_4 з пологового будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та утримання дитини, є хронічною наркоманкою, що вбачається з висновку (а.с.5), рішень (а.с.7, 12зв.), повідомлення (а.с.8), акту (а.с.14), повідомлення (а.с.18), повідомлення (а.с.21).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 має статус дитини позбавленої батьківського піклування, над якою встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_7, що вбачається з рішень (а.с.19,20).

Згідно висновку виконкому Саксаганської районної у місті ради, рішень комісії з питань захисту прав дитини та повідомлення Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, зазначені органи вважають за доцільне позбавити відповідачку ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що встановлено висновком (а.с.5), рішеннями (а.с.7, 12зв.), повідомленням (а.с.21),

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, СК України, Законом України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року (з наступними змінами), предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Пунктом 16 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона: не забрала дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування; ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічною наркоманкою.

В силу ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, орган опіки та піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки відповідачка залишила дитину ОСОБА_4 у пологовому будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, є хронічною наркоманкою, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, суд вважає, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 1280 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», 141, 150, 155, 164, 165, 180-182, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265, 280, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, на користь опікуна ОСОБА_7, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 9 жовтня 2017 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, на користь держави судовий збір в сумі 1280 грн. 00 коп.

На підставі ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 2 лютого 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов