_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1672/18
Провадження № 6/520/129/18
УХВАЛА

14.02.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Салтан Л.В.

при секретарі Дідур В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання головного виконавця Першого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Першого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області звернувся до Київського районного суду міста Одеси з поданням, в якому просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України, ОСОБА_1, до виконання виконавчого листа за № 490/10269/16-ц, виданого 29 червня 2017 року Центральним районним судом м. Миколаїва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 157000 грн. 00 коп., посилаючись на те, що на виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №490/10269/16-ц, виданого 29 червня 2017 року Центральним районним судом м. Миколаїва. Боржником у добровільному порядку рішення суду не виконано.

Згідно з ч.4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У судове засідання державний виконавець не зявився, до суду надав заяву про розгляд подання за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Першому Київському відділі Державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 490/10269/16-ц, виданого 29 червня 2017 року Центральним районним судом м. Миколаїва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 157000 грн. 00 коп., яке відкрито 25 липня 2017 року.

03 листопада 2017 року державний виконавцем Центрального ВДВС міста Миколаїв складено акт про те, що боржник ОСОБА_1 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з відповіді ДФС України від 17 липня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 отримує дохід у ТОВ «ЮА «АПРІОРІ».

Проте, згідно з відповіді ДФС України від 31 жовтня 2017 року, вбачається, що інформація стосовно боржників фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку у ДРФО відсутня.

Таким чином, з подання державного виконавця вбачається, що на цей час рішення суду боржником не виконується.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 19 ч. 3ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 4ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно з узагальненням практики Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Відповідно до ч. 1, 2, 3ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Тобто, право державного виконавця на звернення із поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», може бути тимчасово відмовлено у видачі закордонного паспорта або тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду - до виконання зобовязання.

Суд вважає, що подання державного виконавця слід задовольнити, оскільки рішення суду до цього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Подання головного виконавця Першого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за рішенням Центрального районного суду м. Миколаїва від 29 червня 2017 року за № 490/10269/16-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 157000 грн. 00 коп.

Копію ухвали невідкладно направити для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Копію ухвали невідкладно направити до відома стягувачеві, боржникові та державному виконавцю Першого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Ухвала набирає чинності в момент її проголошення, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Салтан Л. В.