Номер провадження: 22-ц/785/2105/18
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Міськзелентрест» Одеської міської ради в особі Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

встановила:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до КП «Міськзелентрест» Одеської міської ради та Одеської міської ради в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди в сумі 145318,07 грн. та моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 11 серпня 2016 року приблизно о 16:00 год. за адресою: АДРЕСА_1, велика гілка відломилась від стовбура дерева та впала на припаркований автомобіль марки «Suzuki SХ-4", державний номерний знак НОМЕР_1, 2014 року випуску, що належить їй на праві приватної власності, в результаті чого цей транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Також позивач вказує, що в результаті пошкодження її транспортного засобу, їй завдана моральна шкода, яка полягає у її душевних переживаннях, пов'язаних з неможливістю нею використання свого транспортного засобу за призначенням, що призвело до порушення її звичного життєвого укладу.

Ухвалою суду від 22 листопада 2016 року суд залучив до участі у даній справі КП «ЖКС «Порто-Франківський» у якості співвідповідача (а.с. 86).

Представники позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили розглянути справу без їх участі та задовольнити позов, про що подали адресовані суду свої письмові заяви, які приєднані судом до матеріалів справи.

КП «Міськзелентрест» Одеської міської ради та Департамент комунальної власності Одеської міської ради надали адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву, але не повідомили суду причини неявки своїх представників, хоча їх представники про дату і місце наступного розгляду справи були повідомлені під розписку відповідно до ч. 3 ст. 191 ЦПК України, про що свідчить довідковий лист від 16 травня 2017 року, який приєднаний судом до матеріалів справи.

КП «ЖКС «Порто-Франківський» не повідомило суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце судового розгляду справи було повідомлено належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погодившись з вказаним рішенням суду КП «ЖКС «Порто-Франківський» звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення та винесення ухвали, якою повернути на розгляд до суду першої інстанції, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

14.02.2018 року о 10 годині 29 хвилин до канцелярії апеляційного суду Одеської області було надано клопотання представника Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про відкладення судового засідання у зв'язку з том, що представник відповідача ОСОБА_5 на призначену час та дату проведення судового засідання змушена представляти інтереси іншої особи в Шевченківському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, а також потребує додаткового часу для підготування правової позиції та надання до суду додаткових доказів по суті апеляційної скарги. Колегією судів вказане клопотання отримано у залі судового засідання о 10 годині 45 хвилин під час розгляду іншої справи. Вказану цивільну справу розглянуто о 10 годині 22 хвилин.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено наступні обставини.

11 серпня 2016 року приблизно о 16:00 год. за адресою: АДРЕСА_1, велика гілка відломилась від стовбура дерева та впала на припаркований автомобіль марки «Suzuki SХ-4", державний номерний знак НОМЕР_1, 2014 року випуску, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, в результаті чого цей транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 12.08.2015 року оцінювачем ОСОБА_6, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Suzuki SХ-4", державний номерний знак НОМЕР_1, 2014 року випуску, в результаті аварійного пошкодження цього транспортного засобу, з урахуванням втрати товарної вартості, станом на 16.08.2016 року становить 143918,07 грн.

За послуги оцінювача ОСОБА_7 щодо проведення оцінки матеріального збитку, позивачем сплачено 1400,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 95 від 23.08.2016 року.

Як вбачається з довідки Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 15.08.2016 р. № 89/04/483, 11 серпня 2016 року в період з 13:00 год. до 18:00 год. спостерігались наступні погодні умови: без опадів, вітер південної четверті 4 м/с.

У відповідності до ч.1 ст. 3 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент розгляду справи) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент розгляду справи), ст.ст. 11, 15, 16, 22, 23 ЦК України потерпіла особа, якій завдано збитків або завдано моральної шкоди внаслідок порушення її прав, має право на звернення досуду за захистом своїх прав.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. При цьому, застосування цього способу захисту визначається положенням ст. 22 ЦК України і проводиться як у договірних зобовязаннях (ст. 611 ЦК), так і в позадоговірних зобовязаннях (гл. 82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.

Спір між сторонами виник з приводу відшкодування шкоди, завданої пошкодженням майна позивача, та за відсутності договірних зобов'язань між сторонами у справі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в межах позадоговірних (деліктних) зобов'язань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір

Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, завдані збитки та інша майнова шкода завдані фізичній особі відшкодовуються у повному обсязі особою, яка їх завдала.

Згідно з ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.7 ч.1ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.

Пунктом 4.14 Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011р. №1631-VI, визначено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень, знищення бур'янів на вулицях перед будинками до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста - покладається на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров'я, розташованих на території житлової забудови.

Пунктом 9.1.11.3 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, що затверджені наказом від 10.04.2006 N 105 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України передбачено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева.

Пунктом 9.1.12 вказаних Правил визначено, що аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

Частиною 1 пунктом 7 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право громадян звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.

Згідно ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

У відповідності до п. 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України від 10 квітня 2006 року N 105, яким врегульовано питання утримання зелених насаджень у населених пунктах України (далі - Правила), до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Згідно з п. 5.5. «Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України», затвердженихнаказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 р., № 105, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності виступають балансоутримувачі цих об'єктів; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування.

Відповідно до розпорядження Одеського міського голови №97-01р від 28.01.2003р. «Про передачу майна у повне господарське відання КП «Дирекція єдиного замовника» було передано майно на баланс КП ДЄЗ «Жовтневе», КП «ДЄЗ «Центральне», правонаступником яких згідно рішення Одеської міської ради від 05.04.2007 року №1165-V «Про реорганізацію комунальних підприємств..» є КП «ЖКС «Порто-Франківський». Вказаним рішенням КП «ЖКС «Порто-Франківський» було передано житловий та нежитловий фонд.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що дерево, гілка з якого впала на належний позивачеві транспортний засіб, знаходилось на прилеглій території будинку №50 по вул. Грецькій у м. Одесі, який знаходиться на балансі КП «ЖКС «Порто-Франківський».

Одним із основних завдань КП «ЖКС «Порто-Франківський» є здійснення належного утримання прибудинкової території.

З п. 2.2.2 Статуту комунального підприємства Одеської міської ради «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007 року № 1165-V вбачається, що це підприємство здійснює функції замовника на виконання робіт з утримання та ремонту житлового фонду, нежитлових приміщень та прилеглих територій, приймає на баланс жилі будинки, їх інженерне обладнання, об'єкти благоустрою за територіальною належністю.

Крім того, відповідно до розділу 12 згаданих Правил № 105, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об'єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об'єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Згідно п. 9.1.11 цих Правил, під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дерево, гілка з якого впала на автомобіль позивача, перебувало на обслуговуванні КП «ЖКС «Порто-Франківський».

З викладених обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обов'язок по відшкодуванню шкоди має бути покладено на КП «ЖКС «Порто-Франківський», так як останнім свої повноваження здійснювались неналежним чином, оскільки ним не було здійснено профілактичних дій щодо недопущення на майбутнє падіння гілок з дерева за адресою: АДРЕСА_1, та не здійснено жодних заходів по локалізації цієї гілки дерева до 11,08.2016 р. з метою недопущення в майбутньому її падіння.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що стягнення з КП «ЖКС «Порто-Франківський» матеріальної шкоди у розмірі 145318,07 грн. (143918,07грн.+1400,00грн.) на користь позивача є обґрунтованим.

Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд першої інстанції вірно погодився з доводами позивача стосовно того, що через пошкодження належного їй транспортного засобу в результаті падіння гілки з дерева за адресою: АДРЕСА_1, їй завдана моральна шкода, яка полягає у її переживаннях, пов'язаних з порушенням її права власності у зв'язку з пошкодженням належного їй транспортного засобу, що вочевидь вимагало від позивача непередбачуваних витрат на ремонт цього транспортного засобу, а також з неможливість використання цього транспортного засобу за призначенням.

Враховуючи тяжкість і тривалість моральних страждань, які зазнала позивач, ступінь вини відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди, на думку суду, відшкодування моральної шкоди позивачу у розмірі 5000,00 грн буде цілком відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості та вимогам ч. 3 ст. 23 ЦК України.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції вірно стягнув з КП «ЖКС «Порто-Франківський» на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 1503,18 грн, пов'язані із сплатою судового збору (пропорційно до ціни задоволених позовних вимог).

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги. В апеляційній скарзі скаржником так і не наведено, які норми права порушив суд при вирішенні справи, не надав жодного доказу на спростування обставин, які були встановлені в ході розгляду справи.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують зазначені вище висновки суду першої інстанції і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

постановила:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повне судове рішення складено 22.02.2018 року.