Справа № 211/5822/17
Провадження № 2-о/211/14/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 лютого 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гулько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривий Ріг ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою та просила встановити факт постійного проживання її зі спадкодавцем ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 з 1991 р. по 04.11.2006 р. включно, оскільки після своєї смерті ОСОБА_2Є заповідала свою частку в квартирі заявнику, однак остання пропустила строк звернення до нотаріуса, в звязку з чим отримала відмову у видачі свідоцтва, тому з метою отримання спадщини просить задовольнити заявлені вимоги.

Представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягала.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради в судове засідання не зявився, до суду надійшов відзив на заяву, відповідно до якого виконком заперечень щодо вимог заявника не має, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва на право власності на житло від 15.05.1993 р., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2 (а.с.6).

04 листопада 2006 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 124019 (а.с.9).

За життя ОСОБА_2 заповітом від 10 серпня 2006 р. все належне майно, в тому числі і належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_3, заповідала ОСОБА_1 (а.с.7 копія заповіту).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2007 р. визначено частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в спірній кватирі по ? частки за кожною (а.с.10 копія рішення), що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.08.2008 р. (а.с.11 копія витягу).

За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем.

Однак при зверненні ОСОБА_1 до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 04 листопада 2006 р., вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 14 листопада 2017 року, оскільки нею не подано документів необхідних для вчинення нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом), а саме не надано документів, що підтверджують факт прийняття спадщини за заповітом протягом строків, встановлених ст. 1270 ЦК України (6 місяців) (а.с.13 копія постанови)..

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Встановлення в судовому порядку факту проживання заявника з померлою ОСОБА_2 необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після її смерті.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Актом від 03.11.2016 р., мешканці квартир № 55, № 69 та № 34 в будинку № 9 по вул.Донецькій в м. Кривому Розі Дніпропетровської області засвідчили факт того, що в квартирі № 38 зазначеного будинку проживає з 1991 р. ОСОБА_1 (а.с.12 копія акту).

Відповідно до положень статті 315 ЦПК України та пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов'язане з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 263, 265, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

вирішив:

заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 04 листопада 2006 року, у квартирі АДРЕСА_4, з 1991 р. до моменту відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15.02.2018 р.

Суддя Д.М.Ніколенко