Провадження № 2/235/534/18
Справа № 235/312/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Філь О.Є.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3 міської ради, (не з»явився)

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м.Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визначення частки у спільній сумісній власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 24.01.2018 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 міської ради, про визначення частки у спільній сумісній власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 03 червня 2017 року помер її чоловік ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.06.2017 року. Після смерті відкрилася спадщина на частку його квартири. Спадкоємців двоє відповідно до ст.. 1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги за законом, ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_2 син, що підтверджується відповідними свідоцтвами.

На праві приватної спільної часткової власності позивачу ОСОБА_1 та померлому чоловіку належить квартира, яка розташована за адресою: 85302, АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 4698 від 09.02.1996 року, виданого представництвом Фонду держмайна України в м.Красноармійськ. Вказана квартира поділена на метри квадратні, а саме ОСОБА_4 31,13 кв.м/545000 крб., ОСОБА_1 16,04 кв.м/281000 крб.

Оскільки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 17 серпня 1979 року перебували у зареєстрованому шлюбі, і придбали квартиру 09 лютого 1996 року, тобто під час шлюбу, потрібно прийти до висновку про те, що квартира є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, і частка померлого у праві спільної сумісної власності подружжя відповідно до свідоцтва про право власності становить 2/3 за ОСОБА_4 та 1/3 за ОСОБА_1

Відповідно до ст..ст. 53, 55 ЦПК України учасниками судового процесу можуть бути треті особи. ОСОБА_2 не заявляє самостійних вимог, є сином померлого ОСОБА_4. Він є спадкоємцем по закону, який має право отримання спадщини і на імя якого винесена приватним нотаріусом постанова про відмову в отриманні свідоцтва на право власності зазначеної квартири.

Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.. Центральна, 147/60.

Позивач ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради у підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, справу просить вирішити на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивачів законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав:

Судом встановлено, що 03 червня 2017 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.06.2017 року (а.с.9). Після смерті відкрилася спадщина на частку його квартири. Спадкоємців двоє відповідно до ст.. 1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги за законом, ОСОБА_1

Григорівна дружина, ОСОБА_2 син, що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.8).

На праві приватної спільної часткової власності позивачу ОСОБА_1 та померлому чоловіку належить квартира, яка розташована за адресою: 85302, АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 4698 від 09.02.1996 року (а.с.10), виданого представництвом Фонду держмайна України в м.Красноармійськ. Вказана квартира поділена на метри квадратні, а саме ОСОБА_4 31,13 кв.м/545000 крб., ОСОБА_1 16,04 кв.м/281000 крб.

Оскільки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 17 серпня 1979 року перебували у зареєстрованому шлюбі, і придбали квартиру 09 лютого 1996 року, тобто під час шлюбу, потрібно прийти до висновку про те, що квартира є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, і частка померлого у праві спільної сумісної власності подружжя відповідно до свідоцтва про право власності становить 2/3 за ОСОБА_4 та 1/3 за ОСОБА_1

Відповідно до ст..ст. 53, 55 ЦПК України учасниками судового процесу можуть бути треті особи. ОСОБА_2 не заявляє самостійних вимог, є сином померлого ОСОБА_4. Він є спадкоємцем по закону, який має право отримання спадщини і на імя якого винесена приватним нотаріусом постанова про відмову в отриманні свідоцтва на право власності зазначеної квартири (а.с.15-16).

Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.. Центральна, 147/60.

Відповідно до ст.. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно за ст.1216 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця право на спадщину.

Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

На підставі викладеного вище та керуючись статтями 8, 124 Конституції України, статтями 3, 16, 328, 1216, 1218, 1220, 1296 ЦК України, статтями 13, 19, 81, 263-265, 282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визначити, що частка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 03 червня 2017 року у м.Покровську Донецької області, в праві спільної сумісної власності на квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 становить 2/3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва на право власності.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3 міська рада ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34081234, місце знаходження пл.. Шибапнкова, 11, м.Покровськ Донецької області.

Третя особа: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце реєстрації: Донецька область, м.Покровськ, вул.. Рози Люксембург, 150.

Рішення суду є правовстановлюючим документом та підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, повністю або частково безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: