АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/166/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.,

з участю: ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2017 року (суддя Мороз В.О.) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9, до ОСОБА_10, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності, стягнення грошової компенсації, припинення права власності відповідача на частку, визнання права власності на дану частку за позивачем, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

В жовтні 2015 року ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених в подальшому позовних вимог просив визнати за ним право власності на 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_6 право власності на 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1. Стягнути з нього на користь ОСОБА_6 вартість 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1, що становить 88 242 гривень. Припинити право власності ОСОБА_6 на 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1. Визнати за ним право власності на належні ОСОБА_6 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1. Визнати ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_4) такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 з 29 жовтня 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 25 листопада 2014 року по справі №2218/23181/2012 визнано за ОСОБА_6 право спільної сумісної власності з ОСОБА_4 на 304/1000 частини квартири за АДРЕСА_1.

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: суддя Мороз В.О. Категорія: 48

Доповідач: Янчук Т.О.

В зв'язку з тим, що спільне проживання з відповідачкою ОСОБА_6 неможливо, через її поведінку, у них склалися вкрай неприязні стосунки, її частка в квартирі не може бути виділена в натурі, є незначною, тому він змушений звертатися з даним позовом.

Зазначає, що у власності відповідачки є 2/3 частини квартири за АДРЕСА_4, інша 1/3 частина квартири належить її сину від першого шлюбу ОСОБА_10. З врахуванням того, що відповідачка та її старший син мають інше житлове приміщення - припинення права власності на частку у спільному майні не завдасть ОСОБА_6 та членам її сім'ї істотної шкоди.

Крім того, відповідачі будь-яких витрат за утримання спірного житла, благоустрій та комунальні послуги не несуть, усі витрати на утримання спірної квартири сплачує лише позивач. Вважає, оскільки відповідачі втратили статус члена сім'ї власника, в зв'язку з розірванням шлюбу між ним та ОСОБА_6, тому вони визнаються такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Посилаючись на зазначене, позивач просив задовольнити позовну заяву.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2017 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_6 право власності на 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1; в іншій частині відмовлено.

Вирішено питання по судовим витратам.

Повернуто ОСОБА_4 кошти в сумі 65074 грн. внесені ним на депозитний рахунок суду згідно квитанції № 137 від 24.05.2016 р. та кошти в сумі 23168 грн. внесені ним на депозитний рахунок суду згідно квитанції № 17 від 21.04.2017 р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 не погоджується з рішенням суду в частині залишених без задоволення позовних вимог, просить скасувати рішення суду в цій частині та постановити нове, яким припинити право власності ОСОБА_6 на 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1, стягнути з нього на користь ОСОБА_6 вартість 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1, що становить 88 242 грн., визнати за ним право власності на належну ОСОБА_6 152/1000 частку квартири АДРЕСА_1, визнати ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_4) такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 з 29 жовтня 2012 року. В іншій частині залишити без змін. Стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_4 судові витрати по справі.

Вважає рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог незаконним та необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду ґрунтуються на обставинах, які суд помилково вважає доведеними.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що частка відповідачки в спірній квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі, оскільки складає лише 152/1000 (10 кв.м), тоді як позивачу належить 60 кв.м спірної квартири, тобто належна відповідачці частка навіть менша від встановленої законом норми на одну особу, що унеможливлює повноцінне користування квартирою відповідачкою та її дітьми. Судом не враховано, що ОСОБА_10, крім 1/3 частки квартири АДРЕСА_4, має на праві власності квартиру в новобудові, придбану 12.03.2015 року за адресою АДРЕСА_5. Вважає, що висновок суду про те, що припинення права спільної сумісної власності завдасть істотної шкоди відповідачці та членам її сім'ї є помилковим, оскільки відповідачка хоча і подарувала своєму батьку 2/3 частки квартири АДРЕСА_4 в 2015 році, однак вона проживає в цій квартирі до теперішнього часу, діти відвідують дошкільний навчальний заклад та школу, ОСОБА_6 отримує з своєю сім'єю субсидію за зазначеною адресою, тобто вона забезпечена житловим приміщенням.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9, та на підставі довіреності представляла інтереси ОСОБА_10, в судовому засіданні визнала доводи апеляційної скарги та позовну заяву в повному обсязі. Просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву. Пояснивши, що вона та її діти забезпечені житлом, проживає разом з дітьми в квартирі АДРЕСА_4. В зазначеній квартирі 1/3 частки належить на праві власності її сину ОСОБА_10 Погоджується на стягнення з депозитного рахунку на її користь вартості її частки в спірній квартири, а саме 88242,00 грн. Вважає, що припинення її права власності на 152/1000 частку у спірній квартирі не завдасть їй та її сім'ї істотної шкоди.

Представник ОСОБА_6, ОСОБА_7, підтримав заяву відповідачки про визнання нею доводів апеляційної скарги та позовних вимог.

Інші учасники по справі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Відповідно до вимог п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права в частині позовних вимог, у задоволенні яких судом першої інстанції відмовлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2012 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 25 листопада 2014 року по справі №2218/23181/2012 визнано за ОСОБА_6 право спільної сумісної власності з ОСОБА_4 на 304/1000 частини квартири за АДРЕСА_1. У решті рішення Хмельницького міськрайонного суду від 04 червня 2014 р. залишено без змін, яким вселено ОСОБА_6 із малолітнім ОСОБА_8 у квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до договору дарування від 08.12.2014 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_11 2/3 частки квартири АДРЕСА_4. Інша частка 1/3 зазначеної квартири належить сину відповідачки ОСОБА_10

ОСОБА_11, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 є батьком ОСОБА_6

Відповідно до довідки ОСББ АДРЕСА_1 від 19.04.2016 року №12, акту від 19.04.2016 року ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_1 не проживають з 29.10.2012 року, хоча значаться зареєстрованими у квартирі АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_8, ОСОБА_9 проживає в квартирі АДРЕСА_4, частку якої подарувала своєму батькові ОСОБА_11, отримує субсидію на оплату комунальних послуг, неповнолітні діти відвідують школу та дошкільний навчальний заклад поряд з будинком в якому вони проживають.

Згідно висновку експерта від 14 березня 2016 р. № 18/16, ринкова вартість станом на день проведення експертизи 304/1000 частки квартири АДРЕСА_1, що є спільною сумісною власністю позивача та відповідача на підставі рішення апеляційного суду Тернопільської області від 25 листопада 2014 року по справі №2218/2318/2012 становить - 130 148 грн.

За результатами проведення додаткової судової оціночно-будівельної експертизи від 16 вересня 2016 р. № 69/16, ринкова вартість станом на день проведення експертизи 304/1000 частки квартири АДРЕСА_1 у загальній вартості квартири становить 176 484 грн.

ОСОБА_8 вніс на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Хмельницькій області кошти згідно квитанції № 137 від 24.05.2016 року в сумі 65074 грн. 00 коп. та квитанції № 17 від 21.04.2017 року - 23168 грн. 00 коп., а всього 88242 грн. 00 коп.

Зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються письмовими доказами, які містяться у матеріалах справи.

Згідно ст.ст. 69, 70, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Зважаючи не зазначене, висновок суду першої інстанції в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1 є обґрунтованим та правильним.

Однак не можна погодитись з висновком суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині припинення право власності ОСОБА_6 на 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1, стягнення на користь ОСОБА_6 вартості 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1, що становить 88242 грн., визнання за ОСОБА_4 права власності на належні ОСОБА_6 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1, визнання ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_4) такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Згідно з п.1 ч.1 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільного їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи,поясненнях учасників справи, їхніх представників.

ОСОБА_6 подано заяву, відповідно до якої вона визнає доводи апеляційної скарги та позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка пояснювала, вона та її діти забезпечені житлом, проживає разом з дітьми в квартирі АДРЕСА_10, частку в якій подарувала своєму батькові ОСОБА_11 В зазначеній квартирі 1/3 частки належить на праві власності її сину ОСОБА_10 Погоджується на стягнення з депозитного рахунку на її користь вартості її частки в спірній квартири, а саме 88242,00 грн. Вважає, що припинення її права власності на 152/1000 частки у спірній квартирі не завдасть їй та її сім'ї істотної шкоди.

Оскільки ОСОБА_6 визнано, що її частка є незначною і не може бути виділена в натурі, спільне користування такою квартирою є неможливим, вона та її члени сім'ї забезпечені житлом, припинення її права власності на 152/1000 та стягнення на її користь вартості цієї частки не завдасть шкоди їй та членам її сім'ї, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про припинення права власності ОСОБА_6 на 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1, виплативши їй грошову компенсацію в розмірі припиненої частки в сумі 88242 грн. 00 коп. внесених ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Хмельницькій області згідно квитанції № 137 від 24.05.2016 року в сумі 65074 грн. 00 коп. та квитанції № 17 від 21.04.2017 року - 23168 грн. 00 коп., які перерахувати-видати ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Визнання за ОСОБА_4 права власності на належні ОСОБА_6 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1.

Визнання ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_4), ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_2) такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до квитанції № 41 від 29.01.2018 року ОСОБА_4 на рахунок 26293548 Територіального управління державної судової адміністрації перераховано 11758 грн., оскільки такі кошти є зайво сплаченими, тому вони підлягають поверненню позивачу.

Щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами по справі, то відповідно до заяви ОСОБА_4 від 06.02.2018 року, в якій позивач просив понесені ним судові витрати не стягувати з відповідачів, такі витрати не розподіляти.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2017 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове.

Припинити право власності ОСОБА_6 на 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1, виплативши їй грошову компенсацію в розмірі припиненої частки в сумі 88242 грн. 00 коп. внесених ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Хмельницькій області згідно квитанції № 137 від 24.05.2016 року в сумі 65074 грн. 00 коп. та квитанції № 17 від 21.04.2017 року - 23168 грн. 00 коп., які перерахувати-видати ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Визнати за ОСОБА_4 право власності на належні ОСОБА_6 152/1000 частки квартири АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_4), ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_2) такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Повернути ОСОБА_4 зайво сплачені кошти на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Хмельницькій області згідно квитанції № 41 від 29.01.2018 року в сумі 11758 грн. 00 коп., які перерахувати-видати ОСОБА_4.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2018 року.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук