ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року

м.Суми

Справа №576/1952/17

Номер провадження 22-ц/788/297/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2017 року в складі судді Колодяжного А.О., ухвалене у м. Глухів,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 лютого 2012 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Оскільки, ОСОБА_1 не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, станом на 31 серпня 2017 року у неї утворилася заборгованість у розмірі 29442 грн. 43 коп., яка складається з наступного: 651 грн. 41 коп. - тіло кредиту; 23029 грн. 54 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3883 грн. 27 коп. - пеня та комісія, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1378 грн. 21 коп. (процентна складова).

У зв'язку з цим, позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

При цьому вказує, що у анкеті-заяві відповідач власноручним підписом засвідчила, що ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, зобов'язувалася їх виконувати, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку. Відсутність підпису позичальника на цих Умовах та правилах не свідчить про те, що вона не була з ними ознайомлена. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено кредитний договір, який ніким не оспорений, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України так інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, а також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 07 лютого 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Витяг із тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови і правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» при укладенні кредитного договору відповідачем особисто не підписувалися.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, станом на 31 серпня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 29442 грн. 43 коп., яка складається з наступного: 651 грн. 41 коп. - тіло кредиту; 23029 грн. 54 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3883 грн. 27 коп. - пеня та комісія, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1378 грн. 21 коп. (процентна складова) (а.с. 3-4).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив того, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови і правила надання банківських послуг, всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й кредитором оригінали цих документів відповідачу передані не були, у зв'язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Крім того, суд виходив з відсутності заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором, оскільки різниця між зняттям коштів із рахунку та їх поверненням за період з 02 лютого 2012 року по 06 лютого 2015 року становить - 346 грн. 52 коп.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна.

Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як убачається з матеріалів справи, 07 лютого 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

Розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умовами і правилами надання банківських послуг.

Проте, зазначені тарифи та умови і правила, всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», позичальником не підписані, у зв'язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Із довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що термін дії кредитної картки ОСОБА_1 становить - до грудня 2015 року (включно), при цьому, анкета-заява про отримання кредиту не містить даних про обов'язок відповідача щомісячно сплачувати кошти за користування кредитом, а тому строк дії вказаної картки є одночасно кінцевим терміном повернення кредитних коштів (а.с. 67).

Наявність у відповідача обов'язку щодо сплати процентів передбачена ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Проте, враховуючи зазначені обставини, їх розмір, у даному випадку має обраховуватися, виходячи з положень ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за якими, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором у встановлений строк повністю не виконано, то з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту та проценти, визначені на рівні облікової ставки Національного банку України.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що з 31 липня 2014 року виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 651 грн. 41 коп. (515 грн. 57 коп. - поточна заборгованість за кредитом та 135 грн. 84 коп. - прострочена заборгованість за кредитом).

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за період з 31 липня 2014 року по 31 серпня 2017 року у розмірі 373 грн. 40 коп., виходячи із суми заборгованості (тіла кредиту) у розмірі 651 грн. 41 коп., облікової ставки НБУ та кількості днів прострочення, що розраховуються наступним чином:

з 31.07.2014 р. по 12.11.2014 р. (ставка НБУ 12,5%, кількість днів - 105) - 23,42 грн.;

з 13.11.2014 р. по 05.02.2015 р. (ставка НБУ 14%, кількість днів - 85) - 21,24 грн.;

з 06.02.2014 р. по 03.03.2015 р. (ставка НБУ 19,5%, кількість днів - 26) - 09,05 грн.;

з 04.03.2015 р. по 27.08.2015 р.(ставка НБУ 30%, кількість днів - 177) - 94,77 грн.;

з 28.08.2015 р. по 24.09.2015 р. (ставка НБУ 27%, кількість днів - 28) - 13,49 грн.;

з 25.09.2015 р. по 21.04.2016 р.(ставка НБУ 22%, кількість днів - 210) - 82,33 грн.;

з 22.04.2016 р. по 26.05.2016 р. (ставка НБУ 19%, кількість днів - 35) - 11,84 грн.;

з 27.05.2016 р. по 23.06.2016 р. (ставка НБУ 18%, кількість днів - 28) - 08,97 грн.;

з 24.06.2016 р. по 28.07.2016 р. (ставка НБУ 16,5%, кількість днів - 35) - 10,28 грн.;

з 29.07.2016 р. по 15.09.2016 р. (ставка НБУ 15,5%, кількість днів - 49) - 13,52 грн.;

з 16.09.2016 р. по 27.10.2016 р. (ставка НБУ 15%, кількість днів - 42) - 11,21 грн.;

з 28.10.2016 р. по 13.04.2017 р. (ставка НБУ 14%, кількість днів - 167) - 41,68 грн.;

з 14.04.2017 р. по 25.05.2017 р. (ставка НБУ 13%, кількість днів - 42) - 09,74 грн.;

з 26.05.2017 р. по 31.08.2017 р. (ставка НБУ 12,5%, кількість днів - 98) - 21,86 грн.

Колегія суддів вважає, що вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення із ОСОБА_1 пені та комісії, штрафів не підлягають задоволенню, оскільки анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалося вище, укладено не було. Вищевказані умови та правила відповідачем особисто не підписані і відповідно їх також не можна вважати складовою частиною кредитного договору.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 1024 грн. 81 коп., яка складається з: 651 грн. 41 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 373 грн. 40 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

У зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 55 грн. 68 коп. - компенсації судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 88 грн. 32 коп. - за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 368 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2017 року та прийняти постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 1024 грн. 81 коп., яка складається з: 651 грн. 41 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 373 грн. 40 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Відмовити в іншій частині позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» компенсацію судового збору у розмірі 55 грн. 68 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції та 88 грн. 32 коп. компенсації судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді : О.Ю. Кононенко

Т.А.Левченко

С.Г. Хвостик