Ухвала

14 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 755/13160/15-ц

провадження № 61-2302 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Стрільчука В. А.,
суддів:Олійник А. С., Погрібного С. О., Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,
учасники справи:

позивач -Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач -ОСОБА_6,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_7,

вирішуючи питання про зупинення касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 березня 2016 року,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» (далі - ПАТ «Астра Банк») та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 8_77023, згідно з умовами якого останньому відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом у межах 206 400 грн, зі сплатою 20,49 % річних за весь час фактичного користування кредитом, на строк до 30 липня 2017 року. ПАТ «Астра Банк» виконано свої зобов'язання за кредитним договором та надано позичальнику ОСОБА_7 кредит у розмірі та у строки, встановлені договором. На забезпечення виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором 30 липня 2012 року між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем ОСОБА_6 укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 2 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Астра Банк» передало ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними договорами та забезпечувальними договорами, у тому числі за спірними договорами від 30 липня 2012 року, внаслідок чого останнє набуло права нового кредитора за цими договорами. Проте взятих за кредитним договором зобов'язань позичальник не виконав належним чином, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 3 червня 2015 року становить 324 423 грн 82 коп., із яких: сума заборгованості за кредитом - 195 637 грн 12 коп.; сума заборгованості за відсотками - 83 083 грн 97 коп.; пеня - 42 399 грн 14 коп.; комісія - 2 грн 67 коп.; сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості за тілом кредиту - 1 772 грн 21 коп.; сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості за відсотками - 1 528 грн 70 коп. Разом із тим виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 березня 2015 року прийнято рішення № 51, зі змінами згідно з рішенням від 8 квітня 2015 року № 71, яким із 3 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта Банк» на період із 3 березня по 2 вересня 2015 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_8, який 12 червня 2015 року направив на адресу іпотекодавця ОСОБА_6 та позичальника ОСОБА_7 письмові листи-вимоги про повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами та штрафних санкцій, однак направлені вимоги залишені без реагування.

Посилаючись на викладене, ПАТ «Дельта Банк» просило у рахунок погашення основного зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 324 423 грн 82 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 17, загальною площею 29,1 кв. м, житловою площею - 15,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_6, шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк».

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

У рахунок погашення основного зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором від 30 липня 2012 року № 8_77023 у розмірі 324 423 грн 82 коп., із яких: сума заборгованості за кредитом - 195 637 грн 12 коп.; сума заборгованості за відсотками - 83 083 грн 97 коп.; пеня - 42 399 грн 14 коп.; комісія - 2 грн 67 коп.; сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості за тілом кредиту - 1 772 грн 21 коп.; сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості за відсотками - 1 528 грн 70 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 29,1 кв. м, житловою площею - 15,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ГончарТ.В. 10 вересня 2009 року за реєстровим номером № 772, шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк».

Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на квартиру загальною площею 29,1 кв. м, житловою площею 15,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання щодо судового збору.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що позивачем доведено й обґрунтовано належним чином заявлені позовні вимоги, зокрема обставини порушення відповідачем ОСОБА_6 взятих за договором зобов'язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої підтверджено наданим позивачем розрахунком та не спростовано відповідачем. Також суд виходив із того, що позивачем виконано вимоги статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо письмового повідомлення відповідача про добровільне погашення кредитної заборгованості, яке останньою в тридцятиденний строк з моменту отримання такої вимоги не виконано. Суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту в обраний ним спосіб, а саме: звернення стягнення кредитної заборгованості на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності, зазначивиши, що в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. Таким чином, суд вважав, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки нормами статей 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором.

У серпні 2015 року ОСОБА_6 подано заяву про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 березня 2016 року заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження вартості предмета іпотеки; клопотань про призначення оціночної експертизи не заявлено. У зв'язку з неможливістю визначення вартості предмета іпотеки, відсутністю у справі належних доказів оцінки вартості предмета іпотеки - апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаного позову з цих підстав.

У квітні 2016 року ПАТ «Дельта Банк» подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 березня 2016 року, яке заявник просить скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що рішення апеляційного суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційним судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Також зазначено, що в іпотечному договорі чітко передбачено вартість предмета іпотеки, яка під час розгляду справи не оспорювалася. Крім того, апеляційний суд неправильно встановив момент набуття у власність майна, оскільки жодним законом не передбачено виникнення права власності з моменту ухвалення рішення суду про визнання права власності без здійснення державної реєстрації такого права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою від 9 березня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 3 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 760/14438/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_11 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Апеляційного суду міста Києва від 7 червня 2016 року.

Вбачається, що оскаржуване судове рішення у цій справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені в подібних правовідносинах.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 760/14438/15-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Зупинити касаційне провадження у справі № 755/13160/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 березня 2016 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 760/14438/15-ц.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: А. С. Олійник

С.О. Погрібний

О.В. Ступак

Г.І. Усик