Провадження №2/760/807/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 лютого2018 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

за участі секретаря Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою,що втратила право користування житловим, -

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою,що втратила право користування житловим.

Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначає, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що посвідчується свідоцтвом про право власності на житло від 20 лютого 1998 року.

Також Позивач зазначає, що Відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб із яким розірвано 15 жовтня 2009 року, з травня 2011 року ОСОБА_2 фактично не проживає у спірній квартирі, жодних стосунків вони не підтримують та спільного господарства не ведуть.

У зв'язку з тим, що Відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, але залишається зареєстрованим, у Позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг.

На підставі викладеного Позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням.

У судове засідання представник Позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вирішив розглянути справу у заочному порядку згідно з положеннями ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 20 лютого 1998 року Органом приватизації Жовтневої райдержадміністраці (а.с.10).

Згідно з довідкою форми №3 виданої Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Відокремленим структурним підрозділом «Відрадненський» за №664 від 11 серпня 2010 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.11).

15 жовтня 2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим 15 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського управління юстиції у м. Києві (а.с.7).

02 березня 2010 року між Позивачем та ОСОБА_4 у місті Віндгук Республіки Намбія укладено шлюб, у зв'язку з чим було змінено прізвище Позивача з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 з апостилем та їх перекладом з англійської на українську мову (а.с.8-9).

Як встановлено з матеріалів справи, Відповідач не проживає в спірній квартирі, більше шести років, що підтверджується відповідними актами Відокремленого структурного підрозділу «Відрадненський» від 04 січня 2012 року та від 20 липня 2012 року (а.с. 12-13).

Окрім того в підтвердження факту не проживання Відповідача у спірній квартирі також надані акти Житлово - експлуатаційної дільниці №905 від 07 червня 2017 року та від 09 серпня 2017 року (а.с.14-15).

Згідно з ст.317, 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на вищевикладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловимприміщенням є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.317, 319, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4-5, 12-13, 76, 81, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою Відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: