Справа № 2-2602/11
Провадження 6/638/72/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова

в складі головуючого судді Штих Т.В.,

при секретарі Тарасовій О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

встановив:

До Дзержинського районного суду міста Харкова звернувся з поданням Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування вимог подання заявник посилається на той факт, що на примусовому виконанні у відділу перебуває виконавче провадження на підставі виконавчого виданого Дзержинським районним судом м. Харкова щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.06.2011 року позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА МАРФІН БАНК задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1; НОМЕР_1, виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 09.10.2000 р.; ідентифікаційний номер НОМЕР_2; адреса реєстрації та місце фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 79, кв. 106), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3; НОМЕР_3, виданий Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 02.08.2002 р.; ідентифікаційний номер НОМЕР_4, адреса реєстрації та місце фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 79, кв. 106) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА МАРФІН БАНК заборгованості за кредитним договором № 00015/FКН від 09.06.2008 року в сумі 2 203 417,59 грн. (два мільйони двісті три тисячі чотириста сімнадцять гривень 59 копійок). Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1; НОМЕР_1, виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 09.10.2000 р.; ідентифікаційний номер НОМЕР_2; адреса реєстрації та місце фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 79, кв. 106), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3; НОМЕР_3, виданий Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 02.08.2002 р.; ідентифікаційний номер НОМЕР_4, адреса реєстрації та місце фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 79, кв. 106) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА МАРФІН БАНК судові витрати зі сплати судового збору та витрати на інформаційно-технічного забезпечення розгляду справив сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. та 120 (сто двадцять) грн.

06.10.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження , копії якої направлено сторонам.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1 - 9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що у поданні не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, не йдеться також про наявність в нього закордонного паспорту, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє Відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів, долучених до подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебування останнього у статусі боржника.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області.

У відповідності до п. п. 15.5) п. п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий: