Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07 лютого 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду №4 м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 18 липня 1992 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, неповнолітніх дітей не мають. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивач просив розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 18 липня 1992 року у відділі РАГС Білоцерківського міськвиконкому, що підтверджується свідоцтвом серії V-БК № 276844. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Протягом тривалого часу проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний.

На підставі викладеного та керуючись ст. 24, 56, 110-113 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 258-259, 265, 268, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 липня 1992 року у відділі РАГС Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис № 862 - розірвати.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складене 07.02.2018 року.

Суддя ОСОБА_3