ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року

м.Суми

Справа №592/12004/17

Номер провадження 22-ц/788/276/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 грудня 2017 року в складі судді Алфьорова А.М., ухваленого у м. Суми,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до закінчення навчання - 30.06.2022 року, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої вимоги мотивує тим, що є дочкою відповідача та навчається на денному відділенні в Сумському державному університеті, строк навчання до 2022 року. Матеріальну допомогу відповідач, як до досягнення нею повноліття, та і на даний час не надає. Проте має задовільний стан здоров'я, є особою працездатного віку, тому повинен утримувати свою дочку, яка продовжує навчання, оскільки вона не має ніяких джерел доходу та знаходиться на утриманні своєї матері.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. на період навчання повнолітньої доньки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Сумському державному університеті, за спеціальністю (напрямом підготовки) - медицина, тобто до 30.06.2022 року, та аліменти сплачувати ОСОБА_1, починаючи стягнення з моменту пред'явлення позову до суду - 25.10.2017 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині визначення розміру аліментів, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення аліментів, проте визначив аліменти в розмірі 500,00 грн., що суперечить ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що відповідачем не було доведено, а судом не перевірено, що він офіційно не працевлаштований. Натомість, позивач навчається в освітньому закладі, не має джерел доходів та знаходиться на утриманні матері.

Відзивів на апеляційну скаргу від сторін не надходило.

Представник позивача в судовому засіданні доводи скарги підтримав та просили її задовольнити. він повідомив, що мати позивача офіційне не працевлаштована, але перебуває в РФ на заробітках, і надає їй матеріальну допомогу, за яку остання сплачує вартість свого навчання. Зараз позивач мешкає з батьками матері.

Відповідач просив скаргу відхилити, а рішення залишити без змін. Він пояснив, що з січня 2018 року працевлаштувався і його щомісячна заробітна плата становить 4000грн.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ст. 199 СК України на батьків покладено обов'язок утримувати свої повнолітніх дітей, які продовжують навчання, та у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, та, враховуючи положення ст. 182 цього Кодексу, визначив розмір аліментів у сумі 500,00 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка згідно договору про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою між Сумським державним університетом та фізичною особою № 7810 від 01.09.2016 року, та додаткової угоди до даного договору від 01.03.2017 року, навчається на денній формі навчання за контрактом з отриманням ступеня вищої освіти спеціаліст за спеціальністю 222.6 Медицина терміном навчання з 01.09.2016 року до 30.06.2022 року. Загальна вартість освітньої послуги становить 147 243,00 грн. (а.с. 4-9).

ОСОБА_3 з 12.10.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (післяшлюбне прізвище - «ОСОБА_3»), від якого мають двох дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 24, 26, 27). Його дружина не працює у зв'язку із доглядом за малолітньою донькою. Отже на його утриманні перебуває троє членів сімьї.

Відповідно до довідки Сумського міського центру зайнятості від 04.12.2017 року ОСОБА_3 не зареєстрований як безробітний і не отримує допомогу по безробіттю в центрі зайнятості (а.с. 25).

Відповідно до частин 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п. 20 постанови Пленуму від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення аліментів та вірно визначив їх розмір, з урахуванням обставин справи, оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

У відповідності до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем не було доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Доводи скарги про те, що розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України) не заслуговують на увагу, оскільки дане обмеження мінімального розміру аліментів застосовується у випадку їх стягнення у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, але як приведене вище суд може присуджувати розмір аліментів на повнолітню доньку у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко