АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року м. Київ

Справа №752/7194/16-ц

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

сторони: позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, ухваленого суддею Шкірай М.І. 21 листопада 2017 року, час і дата складання повного тексту рішення невідомі, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №752/7194/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/1401/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Шкірай М.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому, з урахуванням останньої заяви про уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 348 072 гривні 32 копійки, інфляційні нарахування у розмірі 80 752 гривні 78 копійок, 3% річних у розмірі 16 793 гривні 30 копійок, а всього стягнути - 445 618 гривень 40 копійок, а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05 липня 2015 року приблизно о 14 год. 00 хв. на перехресті вул. Столичне шосе та вул. Матикіна в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Рендж Ровер», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та транспортного засобу «Сеат», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

За фактом настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди, Голосіївським РУ ГУ МВС України у м. Києві внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (№ 0006582 від 06.07.2015 року).

28 серпня 2015 року в рамках вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_3

В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб належний йому. Згідно з висновком експертного дослідження № 9195/2 від 10 липня 2015 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Рендж Ровер», д.н.з. НОМЕР_1, становить 451 878 гривень 22 копійки.

За проведення ремонтно-відновлювальних робіт, згідно з наряд-замовленням №Р-40033 від 19 серпня 2015 року, він сплатив 398072 гривні 32 копійки.

Згідно з даними МТСБУ, на дату настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як особи, що управляла джерелом підвищеної небезпеки, була застрахована ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» згідно Полісу серія АІ № 7521337. 08 листопада 2016 року ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» йому було виплачено страхове відшкодування в межах страхового ліміту у розмірі 50 000 гривень.

За таких обставин, сума невідшкодованої матеріальної шкоди складає 348 072 гривні 32 копійки, яку позивач просив стягнути з відповідача, а також, з огляду на його цілковиту бездіяльність щодо реального відшкодування спричиненої шкоди, згідно отриманої досудової вимоги від 04 березня 2016 року, просив стягнути також три відсотки річних та інфляційні нарахування за період з 12 березня 2016 року по 19 жовтня 2017 року у розмірі 97 546 гривень 08 копійок.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої злочином - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_4) грошові кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 348 072 грн. 32 коп. та судовий збір у розмірі 3480 грн. 72 коп., а всього 351553 грн. 04 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішення суду, ОСОБА_4, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3, подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права а також фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.8 ч.І Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. З Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3, підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_7, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_2, проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що вона підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 05 липня 2015 року приблизно о 14 год. 00 хв. на перехресті вул. Столичне шосе та вул. Матикіна в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Рендж Ровер», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та транспортного засобу «Сеат», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Сеат», д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби «Сеат», д.н.з. НОМЕР_2, та «Рендж Ровер», д.н.з. НОМЕР_1, - механічні пошкодження.

Наведена обставина підтверджується витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0006582 від 06.07.2015 року (т.1 а.с. 13), схемою пригоди (т.1 а.с. 14), протоколом огляду транспортного засобу «Рендж Ровер», д.н.з. НОМЕР_1, від 10.07.2015 року (т.1 а.с. 31).

Як убачається з постанови старшого слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві АрдобацькогоК.Г. від 08 липня2015 року, ОСОБА_2 на стадії досудового розслідування відмовлено у залученні як потерпілого до кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0006582 від 06.07.2015 року.(т.1 а.с. 11).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року у підготовчому судовому засіданні за кримінальним провадженням № 0006582 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України, відмовлено у задоволенні скарги адвокатів Олійника О.В. та ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві Ардобацького К.Г. від 08 липня 2015 року про відмову у залученні ОСОБА_2 у якості потерпілого та в заяві про визнання ОСОБА_2 потерпілим у даному кримінальному провадженні. (т. 2 а.с. 187-189).

Як було з'ясовано в ході судового розгляду, стороною відповідача не заперечувалися обставини щодо того, що внаслідок ДТП транспортний засіб позивача зазнав механічних ушкоджень, водночас не було визнано безпосередньо розмір шкоди матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно Полісу № АІ/7521337 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як власника транспортного засобу «Seat», д.н.з. НОМЕР_2, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ», із визначенням страхової суми (ліміту відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, у розмірів 50 000 гривень, розмір франшизи - 0 гривень.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 29 вищезазначеного зазначеного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» визнано дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 05 липня 2015 року за участі сторін по справі, страховим випадком та на підставі документів наданих представником ОСОБА_2, в межах ліміту відповідальності Страховика, здійснило виплатило ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 280 822 від 08.11.2016 року (т.2 а.с. 20).

Виходячи з викладеного, посилання представника відповідача на те, що на сьогоднішній день відсутні вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які б підтверджували чи мала місце дорожньо-транспортна пригода 05 серпня 2015 року о 14 годині на перехресті вул.Столичне шосе та вул.Матикіна в м. Києві за участю транспортного засобу «Рендж Ровер», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Сеат», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та чи є вина ОСОБА_3 у скоєнні вказаної ДТП, є необґрунтованими, оскільки спростовується вищенаведеними доказами.

За змістом статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до Висновку № 9195/2 експертного дослідження від 10.07.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Range Rover TD V8, д.н.з. НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП складає 451 878, 22 грн. (т.1 а.с. 25-27).

За таких обставин, оскільки виплачена ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» сума страхового відшкодування у розмірі 50 000 гривень є недостатньою для відшкодування заподіяних власнику автомобіля «Рендж Ровер», д.н.з. НОМЕР_1, збитків, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 1194 ЦК України з особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому визначаючи фактичний розмір шкоди, завданої ОСОБА_2 як власнику транспортного засобу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції вірно виходив з того, що з долучених до позовної заяви доказів, позивачем фактично понесено витрати на проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «Рендж Ровер», д.н.з.НОМЕР_1, у розмірі 398 072 гривні 32 копійки.

Понесення ОСОБА_2 витрат на відновлення пошкодженого автомобіля підтверджується квитанціями до прибутково касового ордеру від 04.08.2015 року (т.1 а.с. 58), 05.08.2015 року (т.1 а.с. 60), 03.09.2015 року (т.1 а.с. 62), 16.09.2015 року (т.1 а.с. 64).

Вказані докази підтверджують розмір фактично понесених позивачем витрат на відновлення пошкодженого автомобіля, а відтак, апеляційний суд в складі колегії вважає, що посилання представника відповідача на недопустимість як доказу Висновку № 9195/2 експертного дослідження від 10 липня 2015 року правового значення для вирішення справи по суті не мають.

Отже, враховуючи наявні докази на підтвердження розміру фактично понесених позивачем витрат на ремонт належного йому автомобіля, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди, який становить 398 072 гривні 32 копійки та виплаченою сумою страхового відшкодування 50 000 гривень, що становить 348 072 гривні 32 копійки.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 15.02.2018 року.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна