АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/460/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Кириленко Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Болотов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Шахової О.В., при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, Національний банк України, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року,-

встановила:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня 2016 року у задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № НКЛ-4544981.

Відповідно до умов договору банк надає ОСОБА_4 грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру. Надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами в межах загальної максимальної суми ліміту заборгованості в розмірі 850 000 грн. 00 коп.

Строк дії кредитного договору: до 12 вересня 2019 року.

30 квітня 2013 року між сторонами укладено додатковий договір № 1.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 13 вересня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_3 передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» зазначив, що станом на 28 липня 2015 року за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 663 630 грн. 37 коп., яка складається із:

- заборгованості за кредитом в розмірі 549 774 грн. 65 коп.;

- заборгованості за відсотками в розмірі 77 043 грн. 75 коп.;

- комісія за ведення кредиту в розмірі 36 811 грн. 97 коп.

Просив в рахунок погашення даної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_2шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» вказаного предмету іпотеки у власність, визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_2.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно вважав, що іншим судовим рішенням на користь банку звернуто з відповідачів стягнення на квартиру шляхом визнання права власності, а тому заявлені вимоги банку є безпідставними.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № НКЛ-4544981 від 13 вересня 2012 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 в сумі 663 630 грн. 37 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом - 549 774 грн. 65 коп.; відсотків - 77 043 грн. 75 коп.; комісії за ведення кредиту - 36 811 грн. 97 коп., звернуто стягнення на предмет двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 32,3 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого 28 вересня 1999 року державним нотаріусом 21-ї Київської державної нотаріальної контори Піколіца В.Ф., зареєстровано в реєстрі за №3-2896 шляхом визнання права власності за ПАТ «Дельта Банк».

Даним рішенням встановлена ціна предмету іпотеки в розмірі 1 377 407 грн. 00 коп.

В даному позові ПАТ «Дельта Банк» заявлено вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення тієї ж самої заборгованості, в розмірі 663 630 грн. 37 коп., яка виникла за той самий період, за який рішенням суду від 22 вересня 2016 року звернуто стягнення.

Враховуючи те, що судом в рахунок погашення заборгованості в розмірі 663 630 грн. 37 коп., звернуто стягнення та визнано право власності на квартиру, вартістю 1 377 407 грн. 00 коп., що значно перевищує суму заборгованості, колегія суддів не знаходить підстав для звернення стягнення на інший предмет іпотеки, оскільки це призведе до подвійного стягнення.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, та вимогах закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 19 травня 2016 року постановлено з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 13 лютого 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: Н.В. Поліщук

О.В. Шахова