Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/9224/17 Головуючий у 1-й інстанції: Іваненко О.В.
Провадження № 22-ц/778/1081/18 Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Крилової О.В.

Онищенка Е.А.

При секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЛ» на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЛ» про стягнення грошової суми,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «БІОЛ» про стягнення грошової суми, разом з якою подав заяву про забезпечення позову. Просив накласти арешт на всі грошові рахунки, що відкриті в ПАТ «Креді Агріколь Банк» та Пат «Райффайзен Банк Аваль» та належать ТОВ «БІОЛ»; накласти арешт на транспортні засоби, що належать ТОВ «БІОЛ» та накласти арешт на готову продукцію, що виготовлена та належить ТОВ "БІОЛ" та зберігається за адресою Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Мічуріна, буд. 13/1; передати арештовану готову продукцію на відповідальне зберігання ТОВ "БІОЛ".

Ухвалю Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року заяву задоволено частково.

Накладено арешт на всі поточні рахунки, що відкриті в ПАТ "Креді Агріколь Банк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та належать ТОВ "БІОЛ" .

Накладено арешт на готову продукцію, що виготовлена та належить ТОВ "БІОЛ" та зберігається за адресою Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Мічуріна, буд. 13/1.

Передано арештовану готову продукцію на відповідальне зберігання ТОВ "БІОЛ"

В частині накладення арешту на транспортні засоби, що належать ТОВ "БІОЛ" відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою судді, ТОВ «БІОЛ» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою відмовити в задоволення заяви про забезпечення позову.

Перед судовим засіданням апеляційного суду з боку адвоката позивача ОСОБА_6 надійшла заява про перенесення слухання справи у зв"язку з неможливістю присутності в судовому засіданні позивача ОСОБА_3 , так як він буде знаходитися за межами України. ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час та місце судового засідання 05.01.2018 року ,про що свідчить його особистий підпис в рекомендованому повідомленні, користується послугами адвоката, апеляційне провадження по справі відкрито за скаргою ТОВ « БІОЛ « 26.12.2017 року ,предметом апеляційного розгляду є забезпечення позовних вимог , і судова колегія , з урахуванням приписів ч.1,п.10 ч.2 ст.2 ЦПК України щодо обов"язку суду та учасників процесу керуватися завданням цивільного судочинства, до складу якого входить своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, вважає зазначені причини неявки до суду неповажними і розглядає справу за відсутності позивача по справі.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і

обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів

апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до

висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст.376 ЦПК України зміна судовго рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та / або / резолютивної частини.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі рахунки ТОВ «БІОЛ» та готову продукцію підприємства, суд першої інстанції виходив з доцільності та обґрунтованості вжиття заходів забезпечення позову.

Проте, колегія не в повній мірі погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд /суддя/ має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідальності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, суд під час постановлення ухвали про забезпечення позову повинен переконатись в доцільності та обґрунтованості вжиття заходів забезпечення позову.

Як вбачається, з наданої до суду апеляційної інстанції довідки ТОВ «БІОЛ» на арештованих рахунках підприємства знаходяться кошти в розмірі 7 618 091,35 грн. та 1 4691 854,18 руб. РФ, що знаходяться на рахунках відкритих в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та 748053,77 руб РФ., що знаходяться на рахунках в ПАТ «Креді Агріколь Банк».

Вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі рахунки ТОВ «БІОЛ» та готову продукцію ТОВ "БІОЛ", суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що забезпечення позову у вигляді накладення арешту на всі рахунки ТОВ «БІОЛ» може перешкоджати господарській діяльності відповідача та призвести до незворотних наслідків.

Так згідно до довідок наданих до апеляційної скарги ТОВ "БІОЛ" є працюючим суб"'єктом господарювання ,має штат працівників, яким необхідно до вимог трудового законодавства сплачувати заробітну плату і тому блокування банківських рахунків без можливості сплати підприємством заробітної плати та обов'язкових внесків ,зборів та платежів передбачених законодавством України буде перешкоджати його господарській діяльності.

Крім того, судом першої інстанції не було враховано вимоги ч.3 ст.150 ЦПК України, відповідно до якої види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З позовної заяви вбачається, що ціна позову становить 100 000 000 грн. (а.с. 1-2) і тому забезпечення позову можливо лише в межах заявлених позовних вимог.

Разом з тим, адвокатом позивача до письмових пояснень на апеляційну скаргу надані витяги з державного реєстру МВС України ,які свідчать про те, що після звернення до суду, з боку відповідача зроблені дії щодо відчуження майна товариства , а саме переліку транспортних засобів, згідно наказу по ТОВ "БІОЛ" від 20.12.2017 року.

Відповідно до ст. 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення ст.ст. 18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача,з тим, що забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У рішенні Єворопейського суду з прав людини від 19.03.1997 року по справі «Горнсбі проти Греції» зазначено, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. У рішенні зазначається, що гарантовані ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод процесуальні права на справедливий, публічний і швидкий розгляд, передбачає водночас і виконання судових рішень: «Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію».

Посилання в апеляційній скарзі проте ,що справа повинна розглядатися в порядку господарського судочинства не можуть бути предметом розгляду оскарження ухвали про забезпечення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

З огляду на те, що предметом спору є грошові кошти у вигляді чистого нерозподіленого прибутку ТОВ «БІОЛ», які ОСОБА_7 і просить стягнути з відповідача на свою користь, невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити або зробити неможливим рішення суду, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду зміні , шляхом накладення арешту на рахунки ТОВ «БІОЛ» але тільки в межах суми заявлених позовних вимог, з можливістю виконання суб"єктом господарювання сплати необхідних платежів.

Керуючись ст. ст. 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЛ» - задовольнити частково.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року у цій справі - змінити ,

Накласти арешт на всі поточні рахунки, що відкриті в Публічному акціонерному товаристві «Креді Агріколь Банк» () та Публічному акціонерному товариству «Райффайзен банк Аваль» () та належать Товариству з обмеженою відповідальністю «БІОЛ» (; 72316, Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Мічуріна, будинок,21) в межах суми заявлених позовних вимог, а саме 100 000 000 (сто мільйонів) гривень,за винятком виплат необхідних для сплати заробітної плати та обов'язкових внесків ,зборів та платежів передбачених законодавством України.

В інший частині ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 15.02.2018 року.

Головуючий:

Судді: