Справа № 755/3156/17
"13" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між відповідачем та банком, з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за договором б/н від 27.09.2013 року, підписано Генеральну угоду про реструктуризацію боргу та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 23.07.2015 року, згідно якої відповідач отримав терміновий кредит в розмірі 18 912,26 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з Тарифами та Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Термін погашення кредиту до 31.07.2018 року. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. Станом на 25.01.2017 року має заборгованість 25 146,04 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 16 197,93 грн., заборгованість за процентами 2 372,99 грн., заборгованість за пенею та комісією 4 46,17 грн., штраф 2 128,95 грн. відповідно угоди.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву в якій просив розгляд справи проводити в його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. В попередніх засіданнях був присутній представник відповідача, подавав письмові заперечення, в яких позов не визнався, у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених в запереченнях. Враховуючи відсутність в судовому засіданні сторони відповідача, відсутність заяви про розгляд справи у його відсутність, чи відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим сторонами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Дана справа зареєстрована в суді 23.02.2017 року. Після перевірки місця реєстрації відповідача в Дніпровському районі м. Києва, ухвалою від 14.03.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.
По справі призначалося сім судових засідань, які відкладалися у зв`язку з неявками до суду сторони позивача та сторони відповідача, а також для ознайомлення з матеріалами справи.
В суді встановлено, що відповідач 23.07.2015 року підписав Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за якою він отримав кредит в розмірі 18 912,26 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць, строком до 31.07.2018 року. Щомісячний платіж склав 686,14 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана угода разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, підтверджується підписом в угоді.
Проте, боржник свої зобов`язання порушив. З розрахунку заборгованості встановлено, що кредит в повному обсязі відповідачем не повернуто.
У зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача борг, який станом на 25.01.2017 року становить 22 690,97 грн., що складається з: заборгованість за кредитом 14 913,74 грн., заборгованість за процентами 1 267,66 грн., заборгованість за комісією 4 772,32 грн., штраф 1 737,25 грн. відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.
В процесі розгляду справи представником позивача була подана уточнена позовна заява, згідно якої просив стягнути з відповідача борг, який станом на 31.08.2017 року становить 23 779,49 грн., що складається з: заборгованість за кредитом 16 197,93 грн., заборгованість за процентами 3 660,72 грн., заборгованість за пенею та комісією 3 920,84 грн.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.
Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Відповідач в запереченнях послався на те, що він є військовослужбовцем, і згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він не сплачує борг по процентам, штрафи, пеню та комісію. На підтвердження своїх доводів надав довідку № 1042 від 16.04.2015 року, видану Військовою частиною НОМЕР_1 , про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та перебував в зоні проведення АТО в період з 05.11.2014 року по 14.12.2014 року, з 27.01.2015 року по теперішній час (дату видачу довідки).
Однак, суд не погоджується із запереченнями відповідача, оскільки згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці не нараховується пеня, штрафні санкції та проценти за користування кредитом з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Враховуючи Укази Президента України, затверджені Законами України № 1226-VIII від 17.03.2014 року, № 1240-VII від 06.05.2014 року, № 1595-VII від 22.07.2014 року, № 133-VIII від 15.01.2015 року, особливий період в Україні діяв з 18.03.2014 року по 02.05.2014 року, з 07.05.2014 року по 21.06.2014 року, з 24.07.2014 року по 07.09.2014 року, з 20.01.2015 року по 22.08.2015 року.
З урахуванням особливого періоду банком здійснено перерахунок заборгованості та подано уточнену позовну заяву.
Враховуючи надані сторонами докази та вимоги Закону, суд дійшов висновку, що вимоги позивача, які викладені в уточненій позовній заяві підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір 1 600,00 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: