_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2429/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2018

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Бундєвій Я.І., розглянувши в місті Одеса в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 Джубріл, ОСОБА_3 про визнання незаконним та нечинним рішення -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду в якому просила визнати не законним та не чинним рішенням Виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів №1310 від 19.10.1993р. «Про оформлення права власності та прийняття в експлуатацію житлового будинку літ.«Л» по пров. Ванцетті, 5 ОСОБА_2А.», посилаючисьна норми ст.113 ч.1, 119 ЦК УРСР та Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР» від 31.01.1966р., і зазначала, що спірне рішення прийнято без згоди співвласника домоволодіння ОСОБА_4, що в подальшому потягло порушення її прав в частині визначення часток будинку, як співвласника ? частини домоволодіння.

Відповідач до суду свого представника не направив, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Представник третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 проти задоволенні позову заперечувала.

Представник третьої особи ОСОБА_2 до суду не явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення учасників справа, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що станом на 19.11.1993р. домоволодіння №5 по пров. Ванцетті в м.Одесі належало по ? частині ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 червня 1982 року за № 2-3905 та ОСОБА_4 на підставі договору дарування посвідченого Третьою одеською державною нотаріальною конторою 2 березня 1993р. за реєстром3-1588 та зареєстрованого в Одеському МБТІ в книзі 151 стор.59 реєстровий №15234.

Оскаржуємим рішенням Виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів №1310 від 19.10.1993р. «Про оформлення права власності та прийняття в експлуатацію житлового будинку літ.«Л» по пров.Ванцетті,5 ОСОБА_2А.», зокрема, було прийнято в експлуатацію частину домоволодіння літ. «Л-2Ж» по пров.Ванцетті №5 площею 138 кв.м. у тому числі пять жилих кімнат площею 95,1 кв.м., а також підвал 77,6 кв.м., реконструйованої ОСОБА_2 згідно з індивідуальним проектом, без встановленого погодження.

Позивач за договором дарування від 13 червня 1994 року отримала від ОСОБА_4 у власність 1/2 частину житлового будинку №5 по пров.Ванцетті у м.Одесі з надвірними спорудами, що складався в цілому з житлового будинку загальною площею 37,7 кв.м, вбиральні під літ.«К», сараю під літ.«Е», який розташований на земельній ділянці 671 кв.м.

17 вересня 2002 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності, в якому зазначено, що він є власником 23/25 частин домоволодіння 5 по пров.Ванцетті у м.Одесі.

Зазначене свідоцтво про право власності видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент міського господарства Одеської міської ради, замість свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 червня 1982 року № 2-3905 на підставі технічного паспорту від 02 серпня 2002 року та розпорядження УЖКГ Одеського міськвиконкому від 17 вересня 2002 року № 1986.

Розпорядженням Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 05 серпня 2002 року № 1260 «Про прийняття в експлуатацію будівель по провулку Ванцетті, буд.5, ОСОБА_2А.» затверджено акт прийняття в експлуатацію вищезазначених збудованих (реконструйованих) ОСОБА_2 приміщень за вищезазначеною адресою.

23 вересня 2002 року КП «ОМБТІ та РОН» виконано розрахунок ідеальних часток у домоволодінні пров.Ванцеті,5 в м.Одесі, відповідно до якого у фактичному користуванні ОСОБА_2 перебуває 23/25 домоволодіння, а у фактичному користуванні ОСОБА_1 - 2/25 домоволодіння.

Даний розрахунок затверджено розпорядженням Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради від 30 серпня 2002 року №1437 «Про затвердження розрахунку ідеальних часток у домоволодінні №5 про провулку Ванцетті, гр.ОСОБА_2А.».

Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради прийнято розпорядження від 17 вересня 2002 року № 1986 про видачу свідоцтва про право власності на 23/25 домоволодіння пров.Ванцеті, 5 в м.Одесі.

В обґрунтування позовних вимог позивач з посиланням на норми ст.113ч.1, 119 ЦК УРСР та Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР» від 31.01.1966р., зазначала, що спірне рішення прийнято без згоди ОСОБА_4 як співвласника домоволодіння, що в подальшому потягло порушення її прав в частині визначення часток будинку, як співвласника ? частини домоволодіння.

Відповідно до ст.113ч.1 ЦК УРСР володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди спір вирішується судом.

Згідно ст.119 ЦК УРСР коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На момент прийняття спірного рішення адресатами акту були співвласники домоволодіння за вказаною адресою, але не позивач, оскільки вона стала співвласником домоволодіння лише у 1994 році.

Оскільки позивач не довела у суді, що предмет спору - оскаржуване рішення відповідача, дія якого передбачає виникнення, зміну або припинення прав та обовязків адресатів акта, у момент його прийняття порушувало саме її права, свободи чи інтереси і таких доказів не має у справі, а позивач не є правонаступником ОСОБА_4 і суду не надано доказів існування спору між ОСОБА_2А та ОСОБА_4 до дарування ? частини домоволодіння позивачу з підстав визначених ст.ст.113 та 119 ЦК УРСР, то у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 4-13,76-89,258-273, 280-289 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Бескровний Я. В.