Справа № 459/345/18
Провадження № 6/459/14/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Жураковський А.І.

з участю секретаря судового засідання Ганас К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді подання державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 про виділення 1/2 частки арештованого майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду з поданням, у якому просить прийняти рішення про виділення 1/2 частини квартири за адресою м. Червоноград, вул. Стуса, 30/30 що належить на праві спільної часткової власності боржнику у виконавчому провадженні № 4752540 ОСОБА_2 Зазначив, що боржник іншого майна не має, окрім як цієї частки квартири. Оскільки таке майно знаходиться у спільній власності, покликаючись на ч. 6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», просить виділити частку, котра належить останньому.

Сторони у судове засідання не зявилися.

Державний виконавець подав клопотання про розгляд справи у його відсутності у звязку з великим обсягом роботи. Інші учасники справи про причини неявки не повідомили, заяв чи клопотань не подавали.

Згідно вимог ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів подання, у провадженні Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження № 4752540, у якому ОСОБА_2 має статус боржника.

30.05.2003 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 13.04.2015 р. боржник заборгував аліментів на суму 63618,56 грн.

Матеріали подання містять докази наявності у боржника нерухомості на праві спільної часткової власності.

Відповідно до положень частин 1-6 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р., звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Таким чином, законодавцем установлено можливість звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи як крайній захід, у разі безрезультатності вжиття інших, крім звернення стягнення на заробітну плату, пенсії тощо, заходів погашення заборгованості. Водночас субєктом внесеного подання не доведено вчинення дій, зокрема, щодо виявлення коштів на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, наявності її рахунків у цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Поряд з цим, у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця (друге речення ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»). Отже, законом передбачено право державного виконавця ставити перед судом лише питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а не про виділення його частки, як про це просить державний виконавець.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність звернення з цим поданням.

Керуючись ст. 443 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом 15 з дня складення її повного тексту.

Повну ухвалу складено 09.02.2018 р.

Суддя: А. І. Жураковський