Справа № 426/3387/18
РІШЕННЯ

іменем України

16 лютого 2018 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого: судді Скрипника С.М.,

присяжних: Петрук Я.М., Пузик С.В.

за участю секретаря судового засідання: Брайловській М.М.,

за участі прокурора: Васильчука Б.Г.,

представника Сватівської

обласної психіатричної лікарні: ОСОБА_3,

лікаря-психіатра: ОСОБА_4

представника особи, щодо

якої розглядається питання,

пов'язане з наданням

психіатричної допомоги: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове заяву Сватівської обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу в примусовому порядку,-

встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла заява Сватівської обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що ОСОБА_6 госпіталізований 14.02.2018 за направленням лікаря Дмитрівського обласного психоневрологічного інтернату в Сватівську обласну психіатричну лікарню черговим лікарем ОСОБА_7 у відділення № 4 у зв'язку з погіршенням психічного стану: розмовляє сам до себе, не спить, нецензурно лається, погрожує розправою піклувальникам, агресивний, розриває на собі одяг. Соціально дезадаптований, не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію. Згідно свого психічного стану хворий не може забезпечувати свої основні життєві потреби, представляє загрозу для себе та оточуючих, у зв'язку з чим був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що лікування ОСОБА_6 можливе тільки в умовах стаціонару, тому що останній страждає на тяжкий психічний розлад, не може забезпечувати свої основні життєві потреби та проявляє дії, небезпечні для неї та оточуючих.

Представник психіатричного закладу в судовому засіданні підтримав заяву з підстав, зазначених у ній.

Лікар-психіатр суду пояснив, що на даний час лікування ОСОБА_6 можливе тільки в умовах стаціонару, тому що останній страждає на тяжкий психічний розлад, не може забезпечити свої життєві потреби, представляє небезпеку для себе та оточуючих та не може самостійно дати усвідомленої згоди на госпіталізацію. Просив задовольнити заяву.

ОСОБА_6 прийняти участь у судовому засіданні не має змоги за своїм психічним станом, що підтверджується висновком ЛКК № 09 від 15.02.2018 року.

Прокурор вважає за необхідне госпіталізувати ОСОБА_6 до Сватівської обласної психіатричної лікарні в примусовому порядку без його усвідомленої згоди.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Порядок надання психіатричної допомоги регламентується Законом України «Про психіатричну допомогу», який визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов'язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов'язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» (із змінами і доповненнями) законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров'я, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 народився недоношеним, семимісячним. Довго не міг тримати голівку. Відставав в психофізичному розвитку з раннього віку. Ходити почав після 2 років. Перші слова почав промовляти після двох років. На обліку у психіатра з дитинства. По рішенню медико-педагогічної комісії навчався спочатку в Ровеньківській школі-інтернаті (1 клас), потім у Сватівскій спеціалізованій школі інтернаті, де закінчив 8 класів. Як відомо з медичної документації, являється інвалідом 1 групи безстроково. Лікувався в ЛОКПНЛ в 2011 році. В СОПЛ лікується з 2013 року. Дана госпіталізація пов'язана з неадекватною поведінкою, агресією до оточуючих.

Відповідно до висновку лікарів-психіатрів № 09 від 15.02.2018 року про стан психічного здоров'я ОСОБА_6, останній страждає на тяжкий психічний розлад у формі: тяжка розумова відсталість (різко виражена імбецильність), виражений синдром емоційно-вольової нестійкості. Таким чином, ступень виражених психічних порушень така, що не може самостійно забезпечувати свої життєві потреби, представляє небезпеку для себе та оточуючих і потребує примусової госпіталізації (а.с. 2).

Згідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (із змінами і доповненнями) особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу Сватівська обласна психіатрична лікарня знаходиться в межах територіальної підсудності Сватівського районного суду Луганської області.

Згідно вимог ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В ході всебічного з'ясування обставин у справі, суд вважає за необхідне задовольнити заяв у Сватівської обласної психіатричної лікарні про примусову госпіталізацію ОСОБА_6 в психіатричний заклад без її усвідомленої згоди, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 страждає на тяжкий психічний розлад, представляє загрозу для себе та оточуючих.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 259, 339, 341, 343 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву Сватівської обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу в примусовому порядку - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Хомівка Сватівського району Луганської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до Сватівської обласної психіатричної лікарні в примусовому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сватівський районний суд Луганської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: С.М.Скрипник

Присяжні: Я.М.Петрук

СВ.Пузик