Справа №173/2217/17
Провадження №2-о/173/22/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді - Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В

За участю: заявника - ОСОБА_1

Представника заявника ОСОБА_2

Заінтересованих осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 Гаррієвни , заінтересована особа: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про встановлення факту , що має юридичне значення, факту національності -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2017 року до суду звернулася заявник ОСОБА_1, з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_4Г,. ОСОБА_1

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні на 08 лютого 2018 року.

Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення

Згідно поданої заяви заявниця просить встановити факт національності ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 15.02.1992 року - єврейка, факт національності ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. померлого 06.07.2015 року єврей, факт національності ОСОБА_1 Гаррієвни, ІНФОРМАЦІЯ_3 єврейка та факт кровного споріднення по матері та батькові між сестрами ОСОБА_1 Гаррієвною, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на наступне: вона має намір виїхати до своєї історичної батьківщини в державу Ізраїль і з цього приводу звернулась до консульства держави Ізраїль.

В консульстві запропонували підтвердити їй своє національне походження, що вона є єврейкою.

Коли вона стала збирати документи ( походження за національною ознакою) своєї родини, то з'ясувала, що в актових записах її родичів є неточності та помилки в розділі національність.

Так вона і вся її родина знає, що її бабуся ОСОБА_1 ( дівоче прізвище ОСОБА_9) ОСОБА_10 за національним походженням є єврейкою. Документальним підтвердженням її національності є запис в свідоцтві про одруження. Документальним підтвердженням її національного походження як єврейки є також довідка, яка видана Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, яка була видана її рідному дядьку ОСОБА_6. Також документальним підтвердженням національного походження її бабусі, як єврейки, є витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження її рідного дядька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, де чітко у відомостях про матір значиться, що матір'ю її дядька є ОСОБА_7, національність єврейка. Також національність її бабусі ОСОБА_7, підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть, в якому зазначено, що ОСОБА_7, померла 15.02.1992 року, у віці 79 років, національність померлої єврейка.

Оригінал свідоцтва про народження батька ні вона ні її сестри по запитам в різних установах знайти не змогли. Проте із витягу державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження в відомостях про батьків її батька зазначено, що його батьком є вірмен, а матір'ю вірменка, а не єврейка.

Таке положення виникло тому, що 1938 році були гоніння на євреїв і її бабуся реєструючи народження її батька погодилась вказати його національність вірмен. Проте все своє життя її батько вважав себе євреєм.

Свою національність вона та її батько сповідували в традиціях євреїв, святкували національні свята даної національності. Її батько належав, а дядько і наданий час належить до єврейської общини, про що свідчить довідка, засвідчена головним раввіном м. Кам'янське.

Встановлення єврейського походження необхідне їй для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватись окремими пільгами і гарантіями, що передбачені законодавством Ізраїлю. В іншому порядку окрім судового вона встановити даний факт не має можливості, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні заявниця та представник заявниці вимоги про встановлення факту належності її до єврейської національності підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також представник заявниці звернув увагу суду на те, що крім встановлення національності вони просять встановити ще і факт кровного споріднення між сестрами. Так як по батькові його довірительниці записане «Гаррієвна, а її сестер «Гарріївна»

Заінтересована особа, ОСОБА_5, заявлені вимоги підтримала, підтвердивши, доводи, викладені в поданій заяві, так пояснила, що її бабуся розповідала, що в період Великої Вітчизняної війни вона разом з їх батьком, який на той час був маленькою дитиною, тікали від німців, переховувались від них, належність до єврейської національності могла коштувати їм життя, тому враховуючи, що її бабуся була одружена з вірменом, вона у свідоцтві про народження її батька вказала, що він вірмен і свою національність також вказувала вірменка. Проте всі вони себе вважали та вважають на даний час євреями. Відвідують єврейську общину, дотримуються єврейських традицій, святкують єврейські свята. Тому будь-яких сумнівів про їх належність до даної національності немає.

Заінтересована особа ОСОБА_4Г,. заявлені вимоги підтримала, підтвердивши, доводи, викладені в поданій заяві та пояснення заявниці та своєї сестри.

Заінтересована особа ОСОБА_1, заявлені вимоги підтримав, підтвердивши, доводи, викладені в поданій заяві, та пояснення надані учасниками розгляду справи. Та пояснив, що в період кінця 30-х - 40-х років минулого століття цілком логічно було зі сторони його матері приховати їх національність з метою рятування життя своїх дітей, тому в них і записана національність батька вірмени, але все своє життя вони вважали та вважають себе євреями.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст заявленої вимоги,заслухавши учасників розгляду справи. вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності до єврейської національності заявниці, її батька та бабусі, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Згідно вимог ч. 2 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є: показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Відпровідно до ст.ст 77-78 ЦПК України -Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 11 ЗУ «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у якій би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається.

Судом встановлено, що заявниця народилась 22.02.1972 року в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області. Відповідно до даних свідоцтва про народження заявниці її батьками є : батько - ОСОБА_8, вказана національність вірмен; мати- Дерацуянц ОСОБА_11, вказана національність українка, що підтверджується копією свідоцтва про народження та паспортними даними.

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України встановлено, що батько заявниці: ОСОБА_8 , народився 14 березня 1938 року. Його батьками зазначені: батько - ОСОБА_12 - вірмен, мати - ОСОБА_7 вірменка.

Таким чином судом встановлено. що батьком заявниці був ОСОБА_8. А бабусею заявниці була ОСОБА_8 (уроджена ОСОБА_9) ОСОБА_10.

Відповідно до повідомлення державного архіву Вінницької області вбачається, що метричних книг народжень по рабинату м. Гайсин Подільської губернії в архіві на зберіганні немає. У зв'язку з чим неможливо видати довідку про народження ОСОБА_13.

Відповідно до свідоцтва про одруження серія Ш-УР № 579628 від 27.02.1962 року встановлено, що ОСОБА_14 (національність вірмен) та ОСОБА_9 (національність єврейка) одружились 27.02.1962 року, про що зроблений актовий запис № 210. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєне ОСОБА_14.

Відповідно до довідки Заводського відділу реєстрації актів цивільного тану Дніпродзержинського міського управління юстиції про народження ОСОБА_1 вбачається, що його батьками є батько ОСОБА_15, вірмен, мати ОСОБА_7, - єврейка, Аналогічні відомості містяться і у повному витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть встановлено, що ОСОБА_7, померла 15.02.1992 року за національністю єврейка.

Таким чином в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що бабуся заявниці ОСОБА_7 (уроджена ОСОБА_13) за національністю є єврейка. Так як ряд документів підтверджують її належність до даної національності.

З встановленням факту, що бабуся заявниці ОСОБА_7 (уроджена ОСОБА_9) Г.М., за національністю є єврейка, суд вважає за можливе встановити і факт національності батька заявниці ОСОБА_8 так як судом встановлено, що його мати за національністю була єврейкою. Крім того, факт, що ОСОБА_16 за національністю єврей, підтверджується і даними, зазначеними у витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження брата ОСОБА_8, ОСОБА_6, в якому вказана національність його матері ОСОБА_7М,. єврейка., довідкою раввина ОСОБА_17 Стамблер, про те, що ОСОБА_8 за життя був членом єврейської общини.

Також суд погоджується з доводами заявниці та заінтересованих осіб про те, що запис національності матері в актовому записі про народження ОСОБА_8, - вірменка здійснена з метою приховання її та її народженої дитини, даних про їх національність, так в той період дійсно застосовувались гоніння та обмеження прав осіб єврейської національності, що є загальновідомим історичним фактом та доказуванню не підлягає.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе встановити факт, що батько заявниці ОСОБА_8 за національністю є єврей.

Встановивши факт належності до єврейської національності бабусі та батька заявниці, суд вважає за можливе встановити факт, що заявниця ОСОБА_6 Гаррієвна за національністю є єврейка.

Приймаючи дане рішення суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

Це означає, що суд не може відмовити в правосудді, якщо громадянин України, іноземець або особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвитку Української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин.

Національність національна ідентичність, належність особи до певної нації ( або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи ( мова, звичаї, традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності почуттям національної ідентичності.

Згідно пояснень заявниці вона вважає себе єврейкою так як виховувалась батьками відповідно до єврейських традицій, святкувала єврейські свята, сповідує відповідну релігію.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, мовної, культурної, релігійної самобутності, а також на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності заявниці до єврейської національності, так як її бабуся та батько належали до єврейської національності, заявниця також має право на відновлення національності своїх предків та внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «єврейка», як це передбачено ЗУ «Про національні меншини в Україні».

Встановлення факту національної ідентичності заявниці необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження єврейського походження її роду.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення заявлених заявницею вимог в цій частині.

Також суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між заявницею та заінтересованими особами ОСОБА_5Г,. та ОСОБА_4, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як вбачається повне ім'я заявниці є ОСОБА_6 Гаррієвна, а заінтересованих осіб: ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Факт, що ОСОБА_5, та ОСОБА_4, до укладення шлюбу мали прізвище ОСОБА_6, підтверджується дослідженими в судовому засіданні свідоцтвами про укладення шлюбу.

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_1 Гаррієвни, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вказується, що їх батьком є ОСОБА_8, а мати ОСОБА_20

Відповідно Повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану про народження ОСОБА_18Г,. зазначається, що її батьком є ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, а мати ОСОБА_20 ҐСергіївна. ІНФОРМАЦІЯ_6. Тобто судом встановлено, що батьками ОСОБА_1, ОСОБА_18Г,. та ОСОБА_19, є одні і ті ж особи.

Власне ім'я батька ОСОБА_1, ОСОБА_18Г,. та ОСОБА_19, є ОСОБА_8, яке не є поширеним для місцевості їх проживання та взагалі для української національності, що на думку суду виключає можливість бути батьком ОСОБА_1, ОСОБА_18Г,. та ОСОБА_19Г,. двох різних осіб з однаковими прізвищем, іменем та по батькові, враховуючи рідкісність власного імені ОСОБА_8.

Виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи той факт, що ОСОБА_1Г,. та ОСОБА_18Г,. народилось в один і той день, місяць та рік, (тобто є двойнятами, близнятами) суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та встановити факт кровного споріднення по матері та по батькові між ОСОБА_1 Гаррієвною, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8, визнавши їх рідними сестрами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не передбачене законом.

Таким чином понесені заявницею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 320 грн., покладаються на заявницю

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 315 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 Гаррієвни , заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про встановлення факту , що має юридичне значення, факту національності - задовольнити

Встановити юридичний факт, національності ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, померлої 15 лютого 1992 року єврейка

Встановити юридичний факт, національності ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого 06 липня 2015 року єврей

Встановити юридичний факт, національності ОСОБА_1 Гаррієвни, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, ІПН НОМЕР_1 єврейка

Встановити юридичний факт кровного споріднення по матері та по батькові між ОСОБА_1 Гаррієвною, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12, ІПН НОМЕР_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_10, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_13, визнавши їх рідними сестрами.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 18.02.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 18.02.2018

Оприлюднене 22.02.2018

Дата набрання законної сили: 21.03.2018 року