СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/255/18
Провадження № 2-з/306/2/18
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

15 лютого 2018 року м.Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської області Тхір О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, яку обґрунтовує тим, що 29.05.2015 року Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області надало дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,9927 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого сільського господарства. 28.05.2015 року Свалявською міською радою прийнято рішення про відмову у погодженні наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою зазначеної ділянки, у звязку з чим звернувся до Свалявського районного суду. Покликаючись на судові провадження щодо спору відносно зазначеної земельної ділянки, які вже було завершено та на судові провадження, які тривають, йому стало відомо, що його права щодо набуття у власність даної ділянки грубо порушено, оскільки посадовими особами ГУ ДЗК у Закарпатській області було надано йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки для передачі йому власність, а гр. ОСОБА_2 вже має у власності дві земельні ділянки, які перетинають (частково накладаються) на ділянку, щодо якої йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою. В зв'язку з тим, що третя особа має правовстановлюючі документи на такі ділянки і перетинають ділянку, яку він має намір приватизувати, в майбутньому може унеможливити виконання рішення суду, тому слід вжити заходи забезпечення позову. Так при звернені до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області було встановлено, що на зазначеній земельній ділянці розташована інша земельна ділянка яка її перетинає з кадастровим номером :02:045:0001 як передана у власність ОСОБА_2, оскільки відповідач має можливість здійснити її відчуження, що негативним чином порушить його права, а тому просить забезпечити свій позов, а саме заборонити посадовим особам Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області проведення відчуження, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та заборонити ОСОБА_2 проведення відчуження чи передачі іншим шляхом земельних ділянок.

Дослідивши матеріли заяви та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову, слід повернути заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно дост. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Позивач у заяві про забезпечення позову просить заборонити посадовим особам Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області проведення відчуження, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та заборонити ОСОБА_2 проведення відчуження чи передачі іншим шляхом земельних ділянок.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, судом встановлено, що така не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до пп. 3. 5, 6, 7 ч.1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та інші відомості, потрібні для забезпечення позову, також слід зазначити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, чого заявником не зазначено.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 151 ЦПК України, зазначивши підстави для звільнення від сплати судового збору, заявник надав як доказ копії відповідних документів (посвідчень та довідок), які не відповідають вимогам ст. 91 ЦПК України, якою встановлено порядок подання суду копії письмових доказів та правила засвідчення таких копій, а зважаючи що питання про забезпечення позову вирішується без виклику учасників справи, то суд взагалі буде позбавлений можливості пересвідчитись в достовірності наданих письмових доказів, та буде позбавлений встановити всі обставини на підставі неналежних доказів.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Оскільки заявником недотримано вимоги щодо зазначення виду забезпечення позову, суд при вирішенні такої заяви буде позбавлений можливості виконати вимоги ч. 7 ст. 153 ЦПК України.

Крім того, з поданої заявником заяви та доданих документів, не можливо з'ясувати, в межах якого судового провадження заявник подає заяву про забезпечення позову, або з яким позовом планує звернутись до суду, не вказано предмет такого позову, сторін до яких планує звернутись з позовом, підсудність спору. Зазначені недоліки заяви позбавлять суд з'ясувати доцільність застосування заходів забезпечення позову та унеможливлюють встановити відповідність та співмірність можливих застосованих обмежень відповідних прав зазначених у заяві осіб (зокрема і власника земельних ділянок) на вказані об'єкти нерухомого майна із розміром заявлених позовних вимог, та переконатись в тому, що вжиття відповідних видів забезпечення позову необхідно застосувати саме до двох належних відповідачу об'єктів нерухомого майна, що буде відповідати заявленому розміру (об'єму) позовних вимог.

Крім того, позбавлять суд, крім того з'ясувати, обставини, передбачені ч. 10 ст. 150 ЦПК України, щодо можливої тотожності заходів забезпечення позову і що спір на даний час не вирішується по суті, скільки не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК Українисуд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимогст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням зазначеного, доходжу висновку, що подану заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Одночасно суд роз"яснює, що повернення заяви не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку та з дотриманням вимог, встановлених у ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 150, 151,153, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про забезпечення позову - повернути заявнику ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення через Свалявський районний суд Закарпатської області в порядку, визначеному ст. 354- 356 ЦПК України.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_3.А.Тхір

15.02.2018 року