Справа № 460/4295/17
Провадження №2/460/727/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І.М.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Свидницької сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

17.10.2017 позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Свидницької сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.05.2008 померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок №13 по вул.Лісна в с.Свидниця Яворівського району Львівської області. Ще за життя 21.02.2008 ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого усе належне майно заповіла їй. На даний час вона бажає оформити право власності на успадкований житловий будинок після смерті матері, однак це унеможливлюється відсутністю свідоцтва про право власності на даний будинок, тому просила у судовому порядку визнати її власником будинку №13 по вул.Лісна в с.Свидниця Яворівського району Львівської області.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач Свидницька сільська рада Яворівського району Львівської області, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради, позов визнає та заперечень не має.

Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про підставність задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок №13 по вул.Лісна в с.Свидниця Яворівського району Львівської області, побудований у 1961 році, числиться за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

21.02.2008 ОСОБА_4 склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті усе своє майно заповіла ОСОБА_3 Даний заповіт посвідчено секретарем Свидницької сільської ради Яворівського району Львівської області ОСОБА_5

07.05.2008 ОСОБА_4 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 08.05.2008 Свидницькою сільскою радою Яворівського району Львівської області.

Право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 15.11.2016.

Спадкоємців, які згідно ст.1241 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) мали б право на обов'язкову частку у спадщині ОСОБА_4, судом не встановлено.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За положеннями ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач у справі ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої ОСОБА_4, спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині ОСОБА_4, судом не встановлено. Враховуючи те, що відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює позивачу належне оформлення спадкових прав, суд вважає, що за ОСОБА_3 слід визнати право власності на житловий будинок №13 по вул. Лісна в с.Свидниця Яворівського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 263, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок №13 по вул.Лісна в с.Свидниця Яворівського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 07.05.2008.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М.Карпин