АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1144/18 Головуючий 1 інст. - Теслікова І.І.
Справа № 646/3230/17 Доповідач - Маміна О.В.
Категорія : договірні
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Маміної О.В.

суддів Колтунової А.І., Кругової С.С.

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07 грудня 2017 року (головуючий суддя Теслікова І.І.),-

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 серпня 2010 року у розмірі 28 734,43 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 889,93 грн., що складається з наступного: 1208,46 грн. - заборгованість за кредитом, 22 081,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 600 грн. - заборгованість за комісією. Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1 600 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права; вказує, що суд не встановив строку дії картки, у заяві про надання кредиту відсутня дата її дії, нової картки він не отримував. Крім того, вважає, що суд дійшов передчасного висновку про переривання строку позовної давності шляхом здійснення платежу 25.04.2014 року особисто ОСОБА_2 Наполягає на застосуванні строків позовної давності, оскільки позов подано з пропуском строків позовної давності, сам факт зазначення дати на позовній заяві не свідчить про її подання саме 24.04.2017 року.

Відзиву на апеляційну скаргу позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання за кредитним договором від 26.08.2010 року ОСОБА_2 належним чином не виконав, а строк позовної давності, на застосуванні якого наполягав відповідач, не є пропущеним, оскільки останній платіж за кредитним договором здійснено 25.04.2014 року, перебіг позовної давності починається з 25.05.2014 року, а позовна заява подана 03.05.2017 року.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 26 серпня 2010 року ОСОБА_2, підписавши анкету-заяву, отримав кредитну картку «Універсальна, 55 днів льготного періоду», за умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-8). Крім того, в анкеті зазначено, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що станом на 28 лютого 2017 року заборгованість ОСОБА_2 за вищевказаним кредитним договором складає 28 734,43 грн. (а.с.5-6), з яких: 1 208,46 грн. - заборгованість за кредитом, 22081,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3600 грн. - заборгованість за комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1344,50 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідач наполягав на застосуванні строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку.

Із наданих Банком документів вбачається, що відповідач погашав кредит нерегулярно, у зв'язку з чим з 01.12.2013 року Банк почав нараховувати пеню.

Останній раз, 25 квітня 2014 року, на погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем був внесений платіж на суму 200 грн. (а.с.6). Таким чином, 25.04.2014 року відповідач вчинив дії, що свідчили про визнання ним боргу, тому перебіг позовної давності перервався і знов почався з 26.04.2014 року.

Відповідно даних поштового відправлення позовна заява до ОСОБА_2 здана на пошту 29.04.2017 року та отримана судом 03.05.2017 року (а.с.39). Тобто на час звернення до суду строк позовної давності сплив.

Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Висновок суду першої інстанції про те, що строк позовної давності має вираховуватися з 25.05.2014 року суперечить матеріалам справи, оскільки з наданих до справи письмових доказів не вбачається обов'язку відповідача повертати борг частинами. В той час, як достовірно встановлено фактичне припинення сплати відповідачем заборгованості з жовтня 2013 року і наявності у зв'язку з цим простроченої заборгованості з цього часу.

За таких підстав, судова колегія приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити через пропуск позивачем строків позовної давності.

Згідно ст. 141 ЦПК України з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2400 грн., сплачений ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07 грудня 2017 року - скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 400 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: А.І. Колтунова

С.С. Кругова