Справа № 618/37/18
Провадження № 2/618/40/18
22 лютого 2018 року Дворічанський районний суд Харківської області в складі головуючого - судді Рябоконь Є. А., за участю секретаря судового засідання Кучеренко О. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 618/37/18, провадження № 2/618/40/18 за позовом ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, 3-я особа - ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Дворічанського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, 3-я особа - ОСОБА_3 , в розмірі ? частки усіх видів доходу щомісяці, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є батьком сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але на даний час з сім`єю не проживає, так як шлюб розірвано. Син навчається на 3 курсі денного відділення в державному навчальному закладі «Куп`янський регіональний центр професійної освіти» за професією «Тракторист-машиніст сільського виробництва. Слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування. Водій категорій «В», «С». Його навчання потребує значних матеріальних затрат, оскільки син навчається на денній формі навчання, він позбавлений можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина, хоча має таку можливість. Всі витрати на забезпечення сина необхідним приладдям для навчання, харчуванням, транспортні витрати несе позивач Відповідач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та регулярно отримує заробітну плату, тому має змогу утримувати сина, який продовжує навчатися.
18 січня 2018 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 10 год. 00 хв. 13 лютого 2018 року. Направлено відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачеві подати до суду відзив на позов в установлений строк. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу подати до суду в установлений законодавством строк заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.
У судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати у її відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме судової повістки про виклик в судове засідання на 22.02.2018, яка була отримана 14.02.2018 «дружиною ОСОБА_5 ». При цьому від ОСОБА_2 до суду не надійшло відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень.
Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути у його відсутність
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18.01.2000, батьками ОСОБА_3 є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а. с. 6).
Згідно повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 07.08.2014, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 19.03.2008 (а. с. 7).
Згідно довідки виконавчого комітету Дворічанської селищної ради № 56 від 09.01.2018, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за однією адресою зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 (а. с. 8).
Згідно довідки державного навчального закладу «Куп`янський регіональний центр професійної освіти» № 1658 від 28.12.17, ОСОБА_3 дійсно навчається в державному навчальному закладі «Куп`янський регіональний центр професійної освіти» на ІІІ курсі денного відділення з 01.08.2017 за професією «Тракторист-машиніст сільського господарського виробництва. Слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування. Водій категорій «В», «С». Термін закінчення навчання 29.06.2018 (а. с. 9).
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 № 10/1103 від 23.11.2016, ОСОБА_2 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині з 09.06.2016 (а. с. 10).
В даний час син проживає з матір`ю, відповідач добровільно не надає допомоги на його утримання і він знаходиться на повному утриманні матері.
У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 цієї ж статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідач є військовослужбовцем, регулярно одержує заробітну плату. За таких обставин суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання.
Крім того, суд вважає встановленим факт потреби матеріальної допомоги сина у зв`язку з продовженням навчання, оскільки він є студентом денної форми навчання, в зв`язку з цим ніде не працює.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.
З урахуванням всіх обставин справи, стану здоровя та матеріального становища дитини та платника аліментів, суд визначає цю частку у розмірі ? частки усіх видів заробітку щомісяця, присуджуючи аліменти, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, від дня предявлення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.
Згідно з ч. ч. 1 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги.
Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача відповідачем і матеріалами справи не спростовуються.
За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, керуючись принципом верховенства права, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280 289, 352, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , на утримання повнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , який продовжує навчання, в розмірі ? частки усіх видів доходу щомісяця, починаючи з 16.01.2018 року і до досягнення 23 років чи припинення ним навчання.
Стягнути з ОСОБА_2 704 грн 80 коп. судового збору на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів - Головне управління казначейства у м. Києві).
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Є. А. Рябоконь