Справа № 597/1391/17
Провадження № 2/597/34/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"16" лютого 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючої судді Торської І.В.
з участю секретаря Фаринник Г.В.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Заліщики справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві та поясненнях наданих в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
З огляду на неявку відповідача в судове засідання , а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст.ст. 280-284 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
22.10.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір.
Згідно даного договору ОСОБА_2 купляє у ОСОБА_1 транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 209 реєстраційний номер НОМЕР_1 під виплату та зобов'язується до кінця листопада оплатити позивачу гроші в розмірі 22 000 гривень.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Застосовуючи положення Цивільного Кодексу, судом встановлено, що договір, який укладений між сторонами, не містить встановленого строку зобов'язання на повернення позичених коштів, а саме строк виконання вказано місяць листопад, без зазначення року.
Відповідно до ч. 2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
В матеріалах справи відсутні та позивачем не подано суду жодних доказів звернення до відповідача з вимогою про сплату грошових коштів згідно договору від 22.10.2015 року.
Разом з тим, як зазначено у п. 24 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012р. Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, пред'явленням вимоги є як направлення/вручення вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення позову.
Отже, суд вважає, що факт пред'явлення позову кредитором до боржника є сам по собі вимогою, а відтак дає підстави для висновку, що строк виконання зобов'язання по поверненню коштів настав.
Тому, суд задовольняє вимоги позивача в частині 22 000 гривень, як такі, що є підставними та доведені у встановленому законом порядку.
Вирішуючи вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд виходив із наступного.
Так, суд в цілому погоджується із правом позивача на нарахування інфляційних втрат та 3% річних згідно ч. 2 ст.625 ЦК України на суму зобов'язання у розмірі 22 000 грн. Однак, досліджуючи можливість стягнення таких нарахувань в межах даної справи, суд дійшов до висновку, що такі не можуть бути задоволені виходячи із наступного.
Як видно із вимог позивача, він просить стягнути такі нарахування за період з 01.12.2015 року по 01.12.2017 року, водночас, до суду позивач звернувся 26.12.2017 року.
Як зазначалось вище, аналіз фактичних обставин справи та норм закону свідчить, про те, що строк виконання зобов'язання відповідача слід обчислювати з моменту пред'явлення вимоги (позову), тобто не раніше аніж з 26.12.2017 року.
Відтак будь-які нарахування інфляційних втрат та 3% річних до цього часу є безпідставні, так як положення ч.2 ст. 625 ЦК України застосовуються лише щодо простроченого виконання зобов'язання. Отже, суд дійшов до висновку, що позивач просить стягнути такі нарахування за період, коли вони не могли бути нараховані.
Щодо нарахування таких інфляційних втрат та 3 % річних після звернення з позовом, то суд відзначає, що такі судом самостійно не можуть бути нараховані виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК), який передбачає, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог. Разом з тим, позивач не позбавлений права на звернення до суду із окремим позовом, де можуть бути нараховані такі кошти після настання строку виконання зобов'язання.
Тому, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Одночасно, у відповідності до положень ч.3 ст.141 ЦПК України слід вирішити питання судових витрат у вигляді оплаченого позивачем судового збору.
Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 268, 272-273, 354, п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 625 ЦК України суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 кошти в розмірі 22 000 (двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок.
В решті частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в сумі 484 (чотириста вісімдесять чотири) гривні 06 копійок. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, а відповідачем протягом 30 днів з дня перегляду заочного рішення.
Суддя І.В.Торська