Справа №2- 1820-1/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2010 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макухи A.A.,

при секретарі Лісовій Т.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

В березні 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 26 липня 2007 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільних дітей від шлюбу не має.

Позивач зазначила, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, вони втратили почуття любові і поваги один до одного, внаслідок чого припинили фактичні шлюбні відносини та ведуть роздільне господарство.

Посилаючись на те, що подальше збереження сім'ї є неможливим, шлюб носить формальний характер, позивач просить задовольнити позов.

У судове засідання позивач не з"явився, однак надіслав заяву в якій підтримав свої позовні вимоги та просив розглядати справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з"явився, однак надіслав заяву в якій проти задоволення позову не заперечував та просила розглядати справу без її участі.

Відповідно до вимог п. 4, ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому статтею 174 цього кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2007 року. Спільних дітей від шлюбу у сторін не має. На сьогоднішній день сторони припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, збереження сім'ї неможливо.

Встановленому факту відповідають сімейні правовідносини сторін, урегульовані нормами Сімейного кодексу України, що виникли у зв'язку з укладенням шлюбу. Підставою для задоволення позову є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї в умовах, що склалися, стали неможливими, відповідачем не надано суду доказів про можливість збереження сім'ї та поновлення сімейних стосунків.

Враховуючи майновий стан кожного з подружжя й інші конкретні обставини справи, зокрема, вчинення дій, що призвели до розпаду сім'ї, суд вважає за необхідне покласти обов'язок по сплаті державного мита, яке суд визначає згідно абзацу третього підпункту "б'" пункту 5 ст. З Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" в розмірі 17 гривень, при реєстрації розірвання шлюбу на позивача. Виходячи з наведеного, відповідача від сплати мита необхідно звільнити.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 130, 174. 209. 212. 214-216, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб зареєстрований 26 липня 2007 року в Палаці реєстрації шлюбів управління РАГС адміністрації міста Бєлгорода між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис № 1166, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу органами РАГСу, стягнути з ОСОБА_1 17 гривень державного мита на користь держави, ОСОБА_2 від сплати мита звільнити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційному суду міста Києва через Солом'янський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд міста Києва протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом міста Києва.

Суддя: