У Х В А Л А

15.02.2018 Справа №607/2249/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Зявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому ОСОБА_1 трудової книжки виданої 19 лютого 1975 року.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суддя приходить до висновку, що вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно вимог ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Всупереч вказаних вимог закону у поданій заяві не зазначено причини неможливості виправлення розбіжностей у документі, не вказано чи звертався заявник в установу, якою було видано трудову книжку із проханням про внесення виправлень, та чи було йому відмовлено з цього приводу, а також не долучена довідка із відповідної установи про неможливість внести виправлення у вказаний документ.

Крім цього, заявник не вказав, з якою метою йому необхідно встановити вказаний факт, обмежившись лише зазначенням наявності у нього побоювань з приводу того, що у майбутньому при призначенні пенсії або настанні будь яких інших подій можуть виникнути труднощі з приводу розбіжностей у зазначенні його імені та по батькові у трудовій книжці.

Разом із цим, спори, які виникають з приводу відмови субєкта владних повноважень в особі територіального управління Пенсійного Фонду України у призначенні пенсії, зарахування стажу при призначенні пенсії та її перерахунку, повинні розглядатися в порядку позовного провадження.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

У відповідності до частини 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суддя приходить до переконання, що вказану заяву слід залишити без руху, надавши заявнику термін, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

СуддяОСОБА_2