Провадження №: 2/752/2159/18
РІШЕННЯ

іменем України

заочне

08.02.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з учатю секретаря Литвиненко Ю.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ,-

Встановив :

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів мотивуючи свої вимоги тим , що відповідач по справі є батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі. Однак своїх обов"язків по відношенню до дитини відповідач не виконує, жодних стосунків між батьком та дитиною не існує, вони навіть не бачаться. Відповідач не приймає участі у житті дитини, не надає допомоги Тому позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, яким просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо своєї доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути аліменти на утримання доньки .

До суду представник позивача подала клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач в судове засідання не з»явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судова повістка, яка міститься в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомим. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.

Представник Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві також просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав просила задовольнити, виходчи з інтересів дитини .

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно Свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 про що в Книзі реєстрації народжень, зроблено відповідний актовий запис № 294 (а.с.1). Батьками дитини зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Батьки дівчинки ОСОБА_2 та ОСОБА_2 16.03.2002 року уклали шлюб ( Свідоцтво про одруження НОМЕР_2 а.с.10)

В даний час неповнолітня ОСОБА_3 проживає спільно зі своєю матір"ю, позивачкою по справі за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до ст..11 Закону № 2402 -111 сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .

У відповідності до ст. 164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами .

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб. Які не виконують батьківських обов"язків, і способом захисту прав та інтересів дитини .

Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини стверджується висновком Органу опіки та піклування Голосіївської РДА в м. Києві з якого вбачається, що відповідач ухиляється від виховання дитини, не бажає спілкуватися з нею, не спроможний надавати допопомогу на утриманя та виховання доньки, тому вважають за необхідне позбавити його батьківських прав відносно дитини.

Сам відповідач, до суду не з"явився. Своєї позиції щодо вирішення даного спору не вказав .

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

При ухваленні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Враховуючи вищевикладене, а також з метою попередження негативних наслідків для дитини, суд вважає за доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, 2002 року народження.

Задовольняючи позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав, суд бере перш за все до уваги те, що неповнолітня дитина наразі перебуває на межі підліткового віку,який є найбільш важкий і складний з усіх дитячих вікових груп, що представляють собою період становлення особистості. Цей вік характеризується наявністю самих різноманітних проблем і труднощів, які найчастіше витісняються у зв"язку зі страхом усвідомлення. У формуванні самооцінки підлітків значну роль відіграєсім"я, стиль сімейного виховання, який визначається батьківськими ціннисними орієнтаціями, установками, емоційним ставленням до дитини. Особливості сприйняття батьків дитиною і способи поведінки з ними обумовлюють засвоєння підлітками основних прави і норм поведінки,виробляють їх позицію по відношенню до світу і самому себе .

Неповноітній ОСОБА_3. потрібно забезпечити у сім"ї достатньо їжі, задовільне житло, люблячого батька, який би підтримува її, послідовність у її вихованні, здобутки і повагу з метою виховання почуття власної гідності у дитини для виховання достойного громадянина України .

Судом встановлено, що батько ОСОБА_2 не має бажання забезпечити базові потреби-належне харчування, відповідний одяг,санітарно-гігієнічні умови проживання. Спілкування з батьком у дівчинки взагалі не відбувається, як і сам виховний процес.

За наведеного вище ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав щодо своєї доньки, неповнолітньої ОСОБА_3

Одночасно підлягають задоволенню вимоги про стягнення звідповідача на користь позивача на утримання доньки аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України із змінами від 17.05.2017 року визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства " кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, грального, культурного, духовного та соціальногорозвитку.

Відповідно до вимог ст.. 182ч.2 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

При призначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач по справі до суду не з"явився. своєї позиції у вирішенні вказаного спору не вказав. є особою молодого працездатного віку,тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини певного віку, щомісячно і до повноліття дитини.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Таким чином, керуючись ст.ст.164-166, 180-183 СК України та ст.259,263-265,280-282. 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити .

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України . батьківських прав щодо ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.Донецьк, зареєстрованого в АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини певного віку, щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з 19 жовтня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.Донецьк, зареєстрованого в АДРЕСА_2) в бюджет держави судового збору в розмірі 640,00 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один поточний місяць, в решті на рішення може бути подана апеляційна скарга, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Суддя :