Провадження №2/523/1124/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

за участю представника позивача -ОСОБА_1, відповідача -ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: територіальний відділ служби в справах дітей Одеської міської ради та Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа служба в справах дітей Одеської міської ради, про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2016 року позивач ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 з батьком.

Позов обгрунтований тим, що позивач володіє житлом, забезпечений постійною роботою, самостійним доходом, не зловживає спиртними напоями позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання, напрочуд гарно ставиться до дитини та бажає розвивати з нею сімейні стосунки та забезпечити батьківською любовю. Відповідач знаходиться на обліку в Одеському обласному психоневрологічному диспансері. За нею постійно спостерігаються нервові зриви, неадекватна поведінка. У звязку з цим вона неодноразово перебувала на лікуванні в Одеській обласній психіатричній лікарні №2. Відповідач є небезпечною та може нашкодити собі, оточуючим та дитині. У звязку з зазначеним позивач вважає, що дитині краще буде проживати з ним.

17.01.2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з окремим позовом до ОСОБА_4 та просила відібрати малолітню дитину ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька ОСОБА_4 та визначити місце проживання дитини з матір'ю, а також допустити негайне виконання рішення суду.

01.01.2017 р. вказані позови обєднано ухвалою суду.

Свої вимоги ОСОБА_5 обгрунтовувала тим, що з липня 2016 року вони з ОСОБА_4 припинили сімейно-шлюбні стосунки, ведення господарства та сумісне проживання. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 12.12.2016 року їх шлюб розірвано. З моменту припинення сумісного проживання дитина проживала з нею, вона займалася її вихованням та донька перебувала на її повному забезпеченні, ОСОБА_4 лише у вересні 2016 року надав матеріальну допомогу, купив взуття, жодного разу не був у дитячому садку та не цікавився розвитком та здоровям дитини. Щоб не травмувати психіку дитини вона надавала доньку батьку, але в грудні 2016 року він в одну із таких зустрічей відмовився віддати дитину та фактично викрав. Вона звернулася до органів поліції для вжиття заходів відносно ОСОБА_4 Після неодноразових вимог повернути доньку ОСОБА_4 лише дозволив бачитися з нею, але відмовився її повертати. Разом з донькою вони жили приватному будинку який належить її батьку ОСОБА_7. В будинку є окрема кімната для доньки, він обладнаний опаленням, газо та електропостачанням, наявний санвузол. ОСОБА_5 вказувала на те, що вона працює і має добрі характеристики, спиртними напоями не зловживає, не палить, добре відноситься до доньки і бажає докласти максимум зусиль щоб вона виросла здоровою, розумною та щасливою. Перебування доньки у ОСОБА_4 негативно впливає на її виховання та здоровя. З моменту відібрання дитини відповідачем, донька весь час знаходиться з бабусею, він за нею не доглядає, дошкільний заклад з незрозумілих причин не відвідує, що позначається на її розвитку та вихованні. Донька повинна знати ласку і ніжність, яку може надати лише рідна матір. Вона сумлінно виконувала свої обовязки по вихованню дитини, будь-яких підстав відбирати дитину у неї не було. Відповідач не може надати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, в нього є матеріальні труднощі, які часто виникали і під час спільного проживання, що було однією і з причин розлучення.

Ухвалою суду від 02.11.2016 року до участі у справі залучено Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради.

11.05.2017 року судом задоволено клопотання представника відповідача та призначено у справі комплексна амбулаторна судова психолого-психіатрична експертиза, провадження на час її проведення зупинено.

09.10.2017 року провадження у справі відновлено у звязку з отриманням висновків експертизи.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та зазначив, що відповідач в силу свого психічного захворювання, загострення якого може відбутися в любий момент, не зможе здійснювати догляд за дитиною. Будинок в якому проживала ОСОБА_2 з донькою належить її батькові, в ньому недостатньо приміщень для облаштування окремої кімнати для дитини, тоді як позивач забезпечив і окремою кімнатою і меблями. Позивач працює тренером, готує спортсменів, інші батьки йому довіряють своїх дітей для супроводу на змагання. Крім того, представник позивача просив не враховувати висновок органу опіки та піклування оскільки він є однобічним, упередженим та містить численні порушення.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти вимог ОСОБА_4 та підтримали свій позов вказуючи на те, що вона як матір має турбуватися про доньку, після того як 02.12.2016 року позивач відібрав у неї дитину та відвіз до своєї матері, вона позбавлена можливості виховувати її, готувати до школи, турбуватися про неї. По декілька разів на тиждень після роботи вона їздить до смт. Авангард, де вона дотепер проживає у бабусі ОСОБА_6, під наглядом якої вона вимушена спілкуватися з донькою. На той час коли ОСОБА_6 була з нею, вона відвідували дошкільний заклад, готувалася до школи, а після того як їх розлучили, вона бачить, що з дитиною не займаються, вона забула, все що знала, доньку налаштовують проти неї, вона не може зрозуміти, чому мама не залишається з нею. ОСОБА_4 з донькою не займається, живе в м.Одесі в належній йому квартирі разом з новою жінкою, а дитину залишив у бабусі, яка проживає в будинку свого цивільного чоловіка, взагалі чужої для ОСОБА_6 людини. Що за нова тимчасова адреса проживання дитини в тому ж селищі, їй не відомо, оскільки зустрічається з донькою вона в тому ж будинку де і раніше, а сам позивач продовжує проживати в квартирі. В неї відбувся нервовий зрив, до якого довів її позивач, ще відразу після народження дитини влаштовував сварки із-за недостатності фінансів. В лютому 2016 року під час сварки позивач вдарив її в обличчя, від чого в неї була гематома і синець. Після прийняття курсу лікування, хвороба більше не проявлялася, вона одужала. Ніяких перешкод у вихованні нею доньки не має.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечуючи проти вимог також зазначила, що саме матір має усі необхідні важелі у вихованні дівчинки, вона може їй надати необхідну материнську любов, а не бабуся в якої вона проживає, відповідач живе своїм життям з цивільною дружиною і дотепер, кореспонденцію отримує в квартирі в м.Одесі. Посилання на наявність у відповідача психічної хвороби є безпідставним, оскільки вона прийняла терапію, є психічно здоровою, ніхто в сімї не страждає на психічні захворювання. Нервовий зрив, який стався у відповідача, носив тимчасовий характер, посприяли цьому сварки з позивачем, крім того, в той момент вона попала під вплив продавця ізотеричного магазину.

Представник Служби у справах дітей в засідання не зявилася, в матеріалах справи є лист з проханням слухати справу у її відсутність, просила прийняти рішення з урахуванням прав та інтересів дитини.

Представник третьої особи Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в засідання не зявився, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Направив до суду висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини разом з матірю.

Заслухавши учасників справи, експертів та свідків, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, суд прийшов до наступного.

Як було встановлено судом, 30.08.2008 року сторони зареєстрували шлюб, мають спільну доньку ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1. 12.12.2016 року рішенням Суворовського районного суду м.Одеси шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач змінила прізвище на «Антіпа». З липня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, дитина проживала разом з матірю за адресою:м.Одеса, вул.Південна дорога, буд.87.

Позивач ОСОБА_4 працює в тренерському комітеті та є членом Всеукраїнської громадської організації «Асоціація Джиу-джитсу України» з 2013 року. Головними обовязками тренера є формування та тренування спортсменів збірної, також виїзди на змагання разом з командою. За останні роки роботи у тренерському комітеті зарекомендував себе як людина котра любить свій вид спорту. Методично грамотний, знає суть навчального предмету, має високий професійний рівень, котрий підвищує на міжнародних семінарах, курсах підвищення кваліфікації, конференціях. Неодноразово організовував на власний ризик збори для дитячо-юнацької збірної, неодноразово відряджався за кордон на Чемпіонати Європи та Світу для супроводження дитячо-юнацької збірної. Зарекомендував себе як професійна людина, яка може досягти поставленої задачі, а також мотивувати команду на успіх. Зробив великий вклад у розвиток спорту в Одеському регіоні, його вихованці неодноразово ставали чемпіонами України, призерами чемпіонів Європи, переможцями Кубків Світу та чемпіонатів Світу з джиу-джитсу.

Згідно з характеристикою ТОВ «Бітмікс» від 03.03.2017 р. позивач з 2013 року працює на посаді юристконсульта, зарекомендував себе як кваліфікований спеціаліст, сумлінний і дисциплінований , підвищує свій рівень кваліфікації, принциповий, уважний з колегами, комунікабельний, користується авторитетом активно приймає участь в суспільному житті, дисциплінарних стягнень не має.

Позивач має у власності квартиру АДРЕСА_1 та зареєстрований у ній. Квартира складається із двох житлових кімнат площею 17,4 кв.м та 11,8 кв.м та нежитлових приміщень: кухні, ванної, туалету, коридору, загальна площа квартири 48,4 кв.м.

Згідно з актом обстеження від 17.11.2017 р. складеним службою у справах дітей Овідіопольського району, зазначено, що ОСОБА_4 разом з донькою ОСОБА_6 тимчасово проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, в будинку є все необхідне, в тому числі дитяча кімната сучасні меблі та все для розвитку дитини, бабуся проживає в сусідньому будинку та допомагає виховувати доньку.

ОСОБА_2 має вищу освіту, за спеціальністю філолог. В період з 01.09.2009 року по 31.08.2016 року вона працювала на посаді секретаря, агента дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Економу Інтернешнл Шиппінг Едженсі Лімітед», середня заробітна плата складала 11851,99 грн. За період роботи зарекомендувала себе як добросовісний, цілеспрямований і працьовитий працівник. Відповідально підходила до виконання посадових обовязків, проявляла власну ініціативу при вирішенні виробничих завдань, в колективі користувалася авторитетом, в спілкуванні з колегами тактовна, ввічлива та уважна, приймала активну участь в організації дозвілля членів колективу, дисциплінарних стягнень не мала.

Згідно з трудовим договором від 20.12.2016 року працює на посаді менеджера з продажу в ТОВ «Карготекс Лоджистік», її заробітна плата складає 15000 грн.. За характеристою товариства від 20.01.2017 року та 25.04.2017 року в обовязки відповідачки входить пошук клієнтів, підготовка документації, виставлення рахунків, координація відправок. За час роботи зарекомендувала себе ініціативним, відповідальним і надійним спеціалістом, здатним виконувати доручені завдання у встановлені строки. Довела, що здібна приймати рішення в складних ситуаціях і нести відповідальність за результат своєї роботи. Доброзичлива і комунікабельна, в колективі користується повагою і великою симпатією. Багато хто відмічає її чуйність і відкритість до людей.

ОСОБА_2 зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, належному її батьку ОСОБА_7, та проживає в ньому з батьком та рідним братом ОСОБА_8. За технічним паспортом від 03.12.2009 року в будинку чотири житлові кімнати, площами 10,5 кв.м,9,7 кв.м, 20.3 кв.м, 13.0 кв.м, є також санвузол, ванна кімната, кухня та інші нежитлові приміщення, загальна площа будинку, 176,кв.м, з яких по першому поверху 121,4 кв.м, 54,6 підвальні приміщення.

Згідно з актом обстеження умов проживання в будинку №87, складеного 26.01.2016 року головним спеціалістом служби в справах дітей, у дитини є власна мебльована кімната, багато іграшок, створені задовільні умови для проживання, відпочинку та розвитку. Відповідні умови для належного виховання та розвитку в будинку також були підтверджені спеціалістом відділу соціальної роботи Одеського міського центру соціальних служб для сімї , дітей та молоді у Суворовському районі на підставі акту оцінки потреб сімї №1554/сжо від 28.03.2017 р.

Під час спільного проживання з матірю ОСОБА_6 навчалася в Одеському дошкільному навчальному закладі «Ясла-садок» №73 комбінованого типу Одеської міської ради Одеської міської області.

08.12.2016 року відповідач звернулася до органів поліції з заявою на дії ОСОБА_4 щодо відібрання дитини.

У період з 15.02.2016 року по 19.02.2016 року відповідач ОСОБА_2 проходила лікування в Одеській Обласній психіатричній лікарні №2 з діагнозом: «гострий поліморфний психічний розлад» (довідка лікарні №227 від 15.12.2017 р.). З 02.03.2016 р. по 18.03.2016 р. знаходилася на лікуванні в КУ «Одеський Обласний медичний центр психічного здоровя» (вул.Канатна,27 м.Одеса), діагноз: «гострий поліморфний психічний розлад, з симптомами шизофренії».

Як видно з листа лікарів ЛКК КУ «Міський психіатричний диспансер» від 24.01.2017 року, психічний стан ОСОБА_9 не перешкоджає виконанню нею батьківських обовязків.

Допитана в судовому засіданні 20.03.2017 року в якості свідка ОСОБА_10, яка є подругою відповідача, розповідала, що ОСОБА_2 знає 16 років, разом навчалися у школі, знає її родину, бачаться по два рази на місяць. ОСОБА_2 дуже гарна матір. Чоловік ОСОБА_4 морально її пригнічував та фізично, деспотичний, лише його думка має значення, а її не важлива, була свідком розмов, вона бачила її пригнічений стан, про зрив та застосування сили знає зі слів ОСОБА_2, разом з нею їздила в смт.Авангард до доньки, їй перешкоджали бачитися з дівчинкою, вона дуже привязана до матері.

Допитаний в суді в якості свідка ОСОБА_11, який є продавцем ізотеричного магазину, підтвердив, що ОСОБА_2 заходила в магазин, вони познайомилися, і він з нею спілкувався по телефону. Її цікавила можливість відкрити в собі енергію, але вона занадто поглинулась, за рахунок магії хотіла відволіктися від життя.

Згідно з відомостями Суворовського відділу поліції станом на 26.04.2017 року ОСОБА_2 до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувалася, повідомлень щодо протиправної поведінки не надходило.

Як видно із довідки Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» №73 комбінованого типу Одеської міської ради Одеської міської області від 24.11.2016 року №190, 190а антропометричні данні дитини відповідають віковим нормам, тілесних ушкоджень немає, дівчинка завжди охайно виглядає, одежа чиста, вона активна у спілкуванні з дітьми та дорослими, допитлива. Пізнавальний інтерес у дитини до навчальної діяльності сформований. Дівчинка спокійна, доброзичлива, працьовита.

10.03.2017 року орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради надав висновок №01-05-3/63вх, за яким вважав доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6 з матірю ОСОБА_9.

Відповідно до висновків судово-психіатричного дослідження №281 від 05.07.2017 р. малолітня ОСОБА_6 не виявляє будь-яких порушень вікового психічного розвитку по типу затримки розвитку або аномального дисгармонічного розвитку, а також будь-яких психічних хворобливих розладів тимчасового або стійкого характеру, обумовлених родинним конфліктом, що склався між батьками, розвиток проходить без відхилень від вікової норми та відповідає психічним особливостям дитини на етапі раннього дитинства, в психічному стані відсутні будь-які порушення хворобливого характеру, що повязані з окремим її проживанням від матері.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №247 від 07.06.2017 року ОСОБА_2 перенесла гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, який на момент проведення дослідження вирішився одужанням, у теперішній час вона не страждає будь-яким психічним розладом. Передбачити вірогідність виникнення зазначеного розладу у майбутньому, на етапі сучасного розвитку медицини, не є можливим. За своїм психічним станом ОСОБА_2 небезпеки для себе і оточуючих не являє, не потребує надання психіатричної допомоги. Перешкод виконувати батьківські обовязки в повному обсязі за станом психічного здоровя у ОСОБА_2, яка не страждає будь-яким психічним захворюванням, не існує, вона здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Допитані судові експерти ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в судовому засіданні підтримали свої висновки щодо одужання ОСОБА_2, а експерт ОСОБА_15, яка за фахом є психологом та має загальний стаж 37 років, стаж експерта 22 роки, зазначила, що в силу свого віку допит дитини про те з ким вона б хотіла проживати не буде обєктивним, оскільки вона любить обох батьків. Вирішальну роль у розвитку дівчинки має матір, оскільки від матері вона бере жіночу модель.

Згідно з нормами ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Нормами ч.1 та 2 ст.161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Оцінивши усі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 працевлаштовані, можуть забезпечити належні умови проживання та розвитку дитини.

При вирішенні спору, будь-яких виняткових обставин, які б давали підстави для висновку, що малолітня дитина можу бути розлучена з матір'ю не встановлено. Посилання позивача на психічний стан здоровя відповідача, суд розглядає критично, оскільки спростовується як висновком експертів так і письмовими доказами, перешкод у виконанні батьківських обовязків не має.

З наявних у справі доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має постійну роботу, піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний та духовний розвиток, кожного тижня відвідує дитину. Жодних фактів, що залишення дитини з матір'ю буде суперечити інтересам ОСОБА_6 не встановлено.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

При цьому, суд враховує висновки експертів, вік малолітньої дитини, ставлення матері до дитини та можливість матері забезпечити усі необхідні умови побуту, виховання та розвитку дитини як дівчинки.

За таких обставин, суд вважає можливим визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, яка досягла п'ятирічного віку, з матір'ю ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст.162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Особа, яка самочинно змінила місце проживання малолітньої дитини, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому, з ким вона проживала.

Отже, виходячи із вимог даної норми, негайне виконання рішення можливе в разі, коли раніше було визначено місце проживання дитини.

Оскільки раніше місце проживання не визначалося підстав для негайного виконання рішення не має.

Разом з тим, відібрання дитини у ОСОБА_4, суд вважає за необхідне застосувати, як спосіб захисту прав відповідача, як похідна вимога від задоволеної вимоги про визначення місця проживання дитини з матірю за даним рішенням суду, та з метою виключення повторного звернення з позовом.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,89,258-259,263-265,268,273,354-355, пп.15.5 п.15 ч.1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, рнобкпп НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5).

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6, інн: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_7) та передати матері ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, рнобкпп НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5).

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову до ОСОБА_2, треті особи: територіальний відділ служби в справах дітей Одеської міської ради та Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6, інн: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_7) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, рнобкпп НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) судовий збір у розмірі 640 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 09.02.2018 року.

Суддя: