РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бессарабової Т.П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, місце знаходження: м.Запоріжжя, вул..Лахтінська, б.4-б, до ОСОБА_2, зареєстроване місце перебування: м.Запоріжжя, вул..Геррїва 93-ї бригади, б.38 кв.22, про стягнення надміру перерахованих коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що відповідачка ОСОБА_2 з 23.06.2015р. перебувала на обліку в УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1/32 кв.184. З 22.12.2016р. за її заявою їй подовжена виплата щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як пенсіонерці, на період з 22.12.2016р. по 21.06.2017р., у розмірі 884,00 грн. щомісячно. За результатами проведеної перевірки встановлено, що відповідачка в період отримання грошової допомоги була відсутня за фактичним місцем проживання з 04.03.2017р. по 21.05.2017р. (79днів), тобто понад 60днів. Про вказану обставину відповідачка протягом трьох днів Управління не повідомила, що свідчить про її повернення до покинутого місця проживання і відповідно позбавляє права на отримання грошової допомоги. В результаті цього за період з 04.03.2017р. по 21.05.2017р. відповідачці була надміру виплачена грошова допомога в сумі 2281,29грн., яка підлягає поверненню. 19.09.2017р. відповідачці вручено повідомлення-вимога про повернення надмірно виплачених коштів, однак до теперішнього часу вказана сума нею добровільно не повернута, у звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду.

Просить стягнути з відповідачки надміру виплачені кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за період з 04.03.2017р. по 21.05.2017р. в розмірі 2281,29грн.

Ухвалою суду від 10.01.2018р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання.

01.02.2018р. від відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позов не визнала повністю та зазначила, що о вона дійсно перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа та отримувала щомісячну адресну допомогу. У червні 2017р. вона пройшла ідентифікацію в УСЗН та повідомила, що з 04.03.2017р. по 21.05.2017р. перебувала на тимчасово непідконтрольній території протягом 78 днів, оскільки знаходилась на стаціонарному лікуванні, що є поважною причиною. Вона до покинутого місця проживання не поверталась, 22.05.2017р. вона приїхала в м.Запоріжжя, пройшла чергову перевірку в УСЗН та по вересень 2017р. продовжувала отримувати допомогу. Виплата допомоги їй була припинена з жовтня 2017р. після отримання управлінням інформації з Держприкордонслужби про перебування її на тимчасово окупованій території України понад 60 днів. Вважає, що акт обстеження житла від 18.05.2017р. є неправомірним, оскільки чергова перевірка повинна бути проведена і фактично проведена в червні 2017р., підстав для її проведення в травні не було. Жодних повідомлень про таку перевірку або про необхідність їй прибути для ідентифікації в УСЗН вона не отримувала. Вважає, що підстав для стягнення з неї надміру виплаченої грошової допомоги не має, оскільки, її відсутність за місцем фактичного проживання понад 60 днів була повязана з поважними причинами лікуванням, про що вона повідомила УСЗН після повернення до м.Запоріжжя. Просить в позові відмовити.

05.02.2018р. від представника позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що .

05.02.2018р. у справі проведено підготовче засідання, справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив, додатково суду пояснила, що Управлення має право на здійснення контролю за витраченням державних коштів, в т.ч на сплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно з наказом начальника Управління в травні 2017р. така перевірка була проведена щодо відповідачки, яка відповідно до акту обстеження житла від 18.05.2017р. була відсутня за місцем свого фактичного проживання. Після цього Управлінням було направлено запит до Держприкардонслужби і в вересні 2017р. Отримано відповідь про відсутність відповідачки на підконтрольній Україні території понад 60 днів, про що остання Управління в установленому законом порядку не повідомила. У звязку з цим було прийнято рішення про припинення виплати вказаної допомоги з жовтня 2017р. Довідка про взяття відповідачки на облік як внутрішньо переміщеної особи не скасовувалась. Подальшу ідентифікацію та перевірку відповідачка проходила в межах процедури подовження виплати допомоги. Довідку про знаходження на лікуванні на непідконтрольній Україні території працівники Управління не можуть взяти до уваги, оскільки вона є недійсною. Просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги не визнала повністю, підтримала свої заперечення, викладені у відзиві на позов. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, знаходить позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню через таке.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює Закон України від 20.10.2014р. №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон №1706).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1706, місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону, засвідчує довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ст.7 Закону №1706, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення, здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Згідно з ст..9 Закону №1706 внутрішньо переміщена особа зобов'язана, зокрема, 1) дотримуватися Конституції та законів України, інших актів законодавства; 3) повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від'їзду; 4) у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом.

Відповідно ст.12 Закону №1706, підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

П.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014р. № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі постанова №637) встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 509 (далі Порядок №509).

Згідно з п.7-1 Порядку №509 у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону №1706, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Порядок надання та механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою КМУ від 01.10.2014р. №505 (далі Порядок №505).

Згідно з п.2 Порядку №505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно з п.3 Порядку №505, для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сімї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги.

Відповідно до п. 5 Порядку №505, для отримання грошової допомоги (у т.і. у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сімї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сімї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, предявляє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку).

Згідно з п.6 Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли 1) будь-хто із членів сімї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; 2) будь-хто з членів сімї має на депозитному рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно з п.10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Відповідно до п.11 Порядку, уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відповідно до п.12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється у разі: - подання уповноваженим представником сімї заяви про припинення виплати грошової допомоги; - надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сімї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; - зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; - виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016р. №365 затверджено Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (далі Порядок №365).

Згідно з п.2 Порядку №365, контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сімї за формою, встановленою Мінсоцполітики.

За відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сімї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів зявитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації (п.6 Порядку №365).

У разі коли внутрішньо переміщена особа протягом трьох робочих днів не зявилася до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, такий підрозділ надсилає їй рекомендованим листом повторне повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів зявитися для проходження фізичної ідентифікації. Водночас структурний підрозділ з питань соціального захисту населення робить запит до Держприкордонслужби щодо виїзду внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (п.7 Порядку №365).

Згідно з п.9 Порядку №365, за наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених ст.12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських обєднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки.

У день прийняття рішення про скасування довідки керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення припиняє призначені структурним підрозділом з питань соціального захисту населення соціальні виплати такій особі та інформує про прийняте рішення органи, що здійснюють соціальні виплати, які припиняють соціальні виплати такій особі до прийняття остаточного рішення комісією.

Згідно з п.12 Порядку №365 соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Згідно з ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Суд встановив, що відповідачка ОСОБА_2 23.06.2015р. була взята на облік в УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (на даний час - ОСОБА_3), буд.68/32, кв. 184. З 22.06.2016р. вказана довідка є безстроковою. (арк.8).

22.12.2016р. ОСОБА_2 звернулася до УПСЗН ЗМР по Хортицькому району із заявою про подовження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання (арк.5).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 29.12.2016р. підтверджено факт проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (арк..9).

Згідно з розпискою ОСОБА_2 від 29.12.2016р. остання попереджена про необхідність у 10-денний строк письмово повідомити про зміну фактичного місця проживання/перебування структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за новим фактичним місцем проживання та про наслідки невиконання такого обовязку (арк.10).

Рішенням позивача від 13.01.2017р. відповідачці подовжена щомісячна адресна грошова допомога на строк з 22.12.2016р. по 21.06.2017р. на одну особу непрацездатного віку в розмірі 884,00 грн. щомісячно (арк.10 звор).

Згідно з рішенням начальника УПСЗН ЗМР по Хортицькому району №52 від 13.05.2017р. головному державному соціальному інспектору доручено здій снити вибіркову перевірку особових справ одержувачів державної допомоги, в т.ч. ОСОБА_2 (арк..11).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 18.05.2017р. факт проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не підтверджено, двері квартири ніхто не відчинив (арк.12).

Листом №01-05/5202 від 24.05.2017р. УПСЗН ЗМР по Хортицькому району повідомило ОСОБА_2 про необхідність протягом трьох робочих днів прибути до управління для проходження фізичної ідентифікації (арк..38).

Згідно з інформацією Державної прикордонної служби України від 31.08.2017р. ОСОБА_2 04.03.2017р. здійснила виїзд на непідконтрольну територію України та 22.05.2017р. повернулася на підконтрольну територію України (арк.13).

Згідно з актом перевірки цільового використання коштів від 11.09.2017р. встановлено відсутність ОСОБА_2 з 04.03.2017р. по 21.05.2017р. за місцем фактичного проживання та безпідставність отримання нею в цей період щомісячної адресної допомоги (арк..16).

Згідно з протоколом №67 від 20.09.2017р. районна комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам задовольнила подання УПСЗН ЗМР по Хортицькому району та припинила соціальні виплати ОСОБА_2 на підставі пп.2.5 п.12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ №365 від 08.06.2016р. у звязку з відсутністю її за місцем фактичного проживання (арк..14).

25.09.2017р. ОСОБА_2 направлено повідомлення №198 про припинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання (арк.14 звор.)

Згідно довідки №7013 від 16.11.2017р. ОСОБА_2 за період березень-травень 2017р. отримала допомогу в розмірі 2652,00грн. (арк..15)

Згідно розрахунку позивача за період з 04.03.2017р. по 21.05.2017р. відповідачці ОСОБА_2 надмірно перераховано щомісячну адресну грошову допомогу в сумі 2281,29грн. (арк.17).

19.09.2017р. відповідачці особисто під підпис вручено повідомлення про необхідність повернення суми надмірно перерахованої щомісячної адресної допомоги в розмірі 2281,29 грн. (арк.18).

До теперішнього часу вказана сума добровільно відповідачкою не повернута.

Згідно з довідкою Торезької центральної міської лікарні Донецької області від 19.10.2017р. №37, ОСОБА_2 знаходилась на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні з 25.04.2017р. по 19.05.2017р. (арк..29)

Згідно з інформацією Філії Запорізька дирекція ПАТ «Укрпошта» за період з 18.05.2017р. по 22.06.2017р. на імя ОСОБА_2 рекомендовані листи не надходили (арк..32)

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозвязку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог.

Суд виходить з того, що між сторонами виник спір про повернення безпідставно набутого майна щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на оплату житлово-комунальних послуг за фактичним місцем проживання, яка надається як один із засобів до існування. Вказані правовідносини регламентуються, в першу чергу, положеннями ст.1215 ЦК України.

Виходячи зі змісту ст..1215 ЦК України, суд вважає, що обовязковому доказуванню під час розгляду даної справи підлягає наявність факту рахункової помилки УСЗН під час призначення та виплати відповідачці зазначеної допомоги та недобросовісності (зловживань) з її боку. Крім того, безпідставно набута допомога може бути стягнута лише за одночасної наявності обох вказаних умов.

Однак, як встановлено судом, позивач в порушення вимог ст.12,81 ЦПК України не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що переплата грошової допомоги сталася внаслідок рахункової помилки та що відповідачка діяла недобросовісно, допустила будь-які зловживання.

Так, в обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що відповідачка була відсутня за місцем свого фактичного мешкання АДРЕСА_2 понад 60 днів, а саме з 04.03.2017р. по 21.05.2017р. (79 днів), однак продовжувала отримувати грошову допомогу на оплату житлово-комунальних послуг за зазначеною адресою.

Разом з тим, виходячи із змісту Порядку №505, який регулює механізм надання грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на оплату житлово-комунальних послуг, підставою для стягнення надміру виплачених коштів такої допомоги є подання особою недостовірних відомостей про обставини, які впливають на призначення такої допомоги або неповідомлення про їх зміну при подання заяви про продовження виплати на новий 6-місячний період.

Як достовірно встановлено судом і не заперечується сторонами, відповідачка перебувала на обліку в УПСЗН ЗМР по Хортицькому району як внутрішньо переміщена особа з 2015р. і отримувала вже таку допомогу. 22.12.2016р. вона звернулась до позивача із заявою про продовження виплати такої допомоги на новий 6-місячний строк, повідомивши про те, що продовжує мешкати за зазначеною адресою, є пенсіонеркою, а також про відсутність інших членів сімї, відсутність житла в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія та райони проведення антитерористичної операції, транспортних засобів, депозиту у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Саме ці обставини визначені Порядком №505 як такі, що впливають на умови призначення/продовження та розмір зазначеної грошової допомоги.

Жодних обставин, які б свідчили про те, що відомості, повідомлені відповідачкою при зверненні 22.12.2016р. з заявою про продовження виплати грошової допомоги, є недостовірними, судом не встановлено і позивач не зазначає, які саме недостовірні відомості спричинили надмірне перерахування відповідачці вказаної допомоги.

Так, після звернення відповідачки з вказаною заявою уповноваженими особами УПСЗН ЗМР по Хортицькому району 29.12.2016р. було здійснено обстеження матеріально-побутових умов, про що складено відповідний акт, і підтверджено факт проживання відповідачки за зазначеною нею адресою. Доказів на підтвердження перевірки інших необхідних відомостей позивачем до позову не додано і такими обставинами він свої вимоги не обґрунтовує.

Отже, підстав вважати, що відповідачка безпідставно, в силу своїх умисних, свідомих, недобросовісних дій отримувала грошову допомогу в період з 22.12.2016р. по 21.06.2017р., у суду немає.

Доводи позивача про те, що підставою для стягнення з відповідачки певної суми грошової допомоги є підтвердження факту її відсутності за заявленим місцем проживання понад 60 днів, суд вважає необґрунтованими, оскільки така обставина не вказана в п.11 Порядку №505 як підстава для повернення надміру перерахованих особі коштів грошової допомоги.

За змістом пп.2 п.12 Порядку №365 встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї є підставою для припинення соціальних виплат в подальшому, а не для стягнення сум, виплата яких проведена на підставі заяви, недостовірність відомостей в якій нічим не підтверджена.

Крім того, суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що відповідачка не повідомила про зміну місця свого проживання, тобто зміну обставин, які впливають на умови призначення/продовження виплати грошової допомоги, чим позивач також обґрунтовує свої позовні вимоги.

Як встановлено судом, відповідачка дійсно виїхала 04.03.2017р. на непідконтрольну українській владі територію, однак повернулася 22.05.2017р., тобто поза межами 60-денного строку, дозволеного Законом №1706, з причин знаходження на лікуванні в стаціонарному відділенні. В подальшому вона здійснила виїзд 05.07.2017р., вїзд 27.07.2017р., виїзд 21.08.2017р., що підтверджується наявною в справі інформацію Держприкордонслужби України.

В судовому засіданні відповідачка пояснила, що вона дійсно періодично виїжджає на непідконтрольну Україні територію, однак повертається до м.Запоріжжя, місця свого проживання в спірний період не змінювала, в червні 2017р. вона проходила ідентифікацію в УПСЗН та Ощадбанку, жодних претензій до неї з боку цих установ не було. Ці обставини жодними доказами позивачем не спростовані.

За таких обставин, на думку суду, немає підстав вважати, що відповідачка змінила своє місце проживання/перебування та повернулася до покинутого місця проживання на непідконтрольній Україні території, про що зобовязана була повідомити УПСЗН в силу вимог ст.9 Закону №1706.

До того ж, повернення до покинутого місця проживання згідно з ст..12 Закону №1706 є підставою для скасування довідки про взяття внутрішньо переміщеної особи на облік, а це, в свою чергу, згідно з п.12 Порядку №365 - підставою для припинення соціальних виплат.

Під час розгляду справи судом встановлено, що довідка про взяття ОСОБА_2 на облік як внутрішньо переміщеної особи з будь-яких підстав, передбачених ст..12 Закону №1706, не скасовувалась, здійснення соціальних виплат було припинено з жовтня 2017р. через встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування.

При цьому, доводи відповідачки про протиправність вказаних дій не можуть перевірятись в межах розгляду даної справи, оскільки їх оцінка віднесена до компетенції адміністративних судів у випадку звернення особи з відповідним позовом до субєкта владних повноважень.

Крім того, суд враховує, що позивачем не зазначено та не доведено належними та допустимим доказами, що під час нарахування та виплати відповідачці зазначеної допомоги працівниками УСЗН було допущено рахункову помилку, яка з урахуванням розяснень, що містяться в п.24 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», є синонімічним до поняття «лічильна помилка», що, в свою чергу, є результатом невірного застосування правил арифметики. Жодних обставин, які б свідчили, що така помилка була допущена, судом під час розгляду справи не встановлено.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись ст.15,16,1212,1215 ЦК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою КМУ від 01.10.2014р. №505, Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою КМУ від 08.06.2016р. №365, ст..2,4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району до ОСОБА_2 про стягнення надміру перерахованих коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.02.2018р.

Суддя Н.А.Мурашова

19.02.2018