РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/541/18

Справа № 510/2008/17

12.02.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28 квітня 2014 року померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді права власності на земельні ділянки, що розташовані та території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали померлої на підставі державного акту на земельну ділянку серія АЯ № 274775, виданого Ренійською райдержадміністрацією Одеської області 10 листопада 2005 року.

За життя померла ОСОБА_2 склала заповідальне розпорядження від 05 лютого 2003 року, посвідчене Нагірненською сільською радою, відповідно до якого усе своє майно де б воно не знаходилось та з чого б ного не складалося заповіла позивачу ОСОБА_1, тому спадкування здійснюється за заповітом.

Через деякий час позивач звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 12 гружня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Позивач у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримуєть в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає та проти його задоволення не заперечує.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 28 квітня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_2, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді права власності на земельні ділянки, що розташовані та території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали померлої на підставі державного акту на земельну ділянку серія АЯ № 274775, виданого Ренійською райдержадміністрацією Одеської області 10 листопада 2005 року.

За життя померла ОСОБА_2 склала заповідальне розпорядження від 05 лютого 2003 року, посвідчене Нагірненською сільською радою, відповідно до якого усе своє майно де б воно не знаходилось та з чого б ного не складалося заповіла позивачу ОСОБА_1, тому спадкування здійснюється за заповітом.

Через деякий час позивач звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 12 гружня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

У підтвердження своїх позовних вимоги, позивач надала суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на імя померлої ОСОБА_2, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлої ОСОБА_2 на спірне спадкове майно, спадкоємцем якої є ОСОБА_1, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 321, 392, 1218, 1223, 1268 ЦК України, ст. ст. 7, 10, 12, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлої 28 квітня 2014 року ОСОБА_2 на підставі державного акту на земельну ділянку серія ЯА № 274775, виданого Ренійською райдержадміністрацією Одеської області 10 листопада 2005 року (площею 2,5515 га кадастровий номер :01:002:0045, площею 0,1683 га кадастровий номер - :01:003:0566 площею 0,3418 га кадастровий номер :01:004:0346).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова