Провадження № 2/522/4434/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить визнати його таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 11 в буд. № 32 по вул. Велика Арнаутська у місті Одеса, загальною площею 166,2 кв.м. та житловою площею 107,0 кв.м.

При цьому посилається на те, що він є власником 505/1000 частини об'єкту житлової нерухомості (квартири) № 11, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. В.Арнаутська, буд.32, на підставі договору дарування нерухомого майна від 18.11.2000 року та 495/1000 частини вказаної квартири на підставі договору міни від 18.11.2000 року.

Квартира під № 11 у будинку під № 32 по вулиці В.Арнаутська в місті Одесі складається з 4 житлових кімнати, загальною площею 166,2 кв.м., у тому числі житловою - 107,0 кв.м.

У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, проте починаючи з 23.03.1998 року та по даний час ОСОБА_2, не проживає по вищезазначеній адресі, його особисті речі в квартирі відсутні, вселятися в квартиру з 23.03.1998 року відповідач не намагався.

Відповідач по справі не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання в звязку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, загальною площею 166,2 кв.м. та житловою площею 107,0 кв.м., по що свідчать договір дарування нерухомого майна від 18.11.2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 11583 та договір міни від 18.11.2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 11580.

Згідно довідок (витяг з домової книги про склад сімї та реєстрації) в квартирі АДРЕСА_1 значиться зареєстрованим ОСОБА_2.

Згідно акту від 28.09.2017 року в квартирі АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Після 23.03.1998 року по 28.09.2017 року ОСОБА_2 в квартирі не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні, вселятися в квартиру з 23.03.1998 року ОСОБА_2 не намагався.

Також суд враховує, що відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Оскільки власністю відповідача і місцем перебування або проживання зазначена квартира не становить, він має бути знятий з реєстраційного обліку за цією адресою.

Згідно ст.7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідача, який не проживає в спірній квартирі понад девятнадцять років, слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 11 в буд. № 32 по вул. Велика Арнаутська у місті Одеса, загальною площею 166,2 кв.м. та житловою площею 107,0 кв.м.

Це рішення є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку в квартирі за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя

25 січня 2018 року