Справа №521/1877/18
Провадження №4-с/521/51/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.,

при секретарі судового засідання Пісоцькій Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулась із вищезазначеною скаргою, в якій просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 у ВП № 55265631, про повернення виконавчого листа № 521/7529/16-ц від 14.08.2017 року, а виконавчий лист повернути до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві для подальшого виконання.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на те, в провадженні Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №521/7529/16-ц, виданого Малиновським районним судом м.Одеси 14.08.2017 року.

Згідно із виконавчим листом стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 30051, 21 грн.

26.12. 2017 року державний виконавець постановою в порядку п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернув виконавчий документ стягувачу.

Заявник стверджує, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачу є незаконною, оскільки, виконавцем не вчинено жодних дій для розшуку майна або коштів боржника, не вжиті інші заходи для примусового виконання судового рішення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, повідомлена про розгляд скарги належним чином, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду не надавала.

Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд скарги належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду не надавав.

Дослідивши скаргу, наявні матеріали, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яких виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державних виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»).

З наведеного випливає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження», заходи для виконанні рішення суду.

Відповідно до ч.ч.2,4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Згідно ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що Малиновським районним судом міста Одеси 14.08.2017 року видано виконавчий лист на виконання рішення № 521/7529/16-ц, яким стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 29500, 00 грн. та плачений судовий збір у сумі 551,21 грн.

Зазначений виконавчий лист №521/7529/16-ц перебував на виконанні в Печерському районному відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві.

29.11.2017 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження, а поставою від 26.12.2017 року виконавчий документ повернутий стягувачу.

Підставою повернення виконавчого документу стягувачу виконавець визначив п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким виконавчий лист підлягає поверненню стягувачу у разі, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та оригінал виконавчого листа були отримані ОСОБА_1 25.01.2018 року, тобто стягувач був повідомлений про вчинені ДВС дії через 1 місяць. З постанови державного виконавця не вбачається чи було перевірено майновий стан боржника, чи було виконано всі виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, до Постанови про повернення виконавчого листа не долучено акт державного виконавця.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, можливо прийти до переконання, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, Печерським районним відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві не подано жодних належних доказів, які б свідчили про вжиття усіх, передбачених Законом, заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на ст.129-1 Конституції України.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та оригінал виконавчого листа надійшли на адресу 25.01.2018 року.

Таким чином, державною виконавчою службою було порушено права стягувача на повторне пред'явлення виконавчого листа, оскарження дій посадових осіб, оскільки він був повідомлений про вчинені ДВС дії через 1 місяць.

З постанови державного виконавця не вбачається чи було перевірено майновий стан боржника, чи було виконано всі виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження», також до постанови про повернення виконавчого листа не долучено акт державного виконавця.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що державним виконавцем під час виконання виконавчого провадження не було вжито всіх заходів необхідних та достатніх для виконання рішення суду, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», а тому дії щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу є неправомірними та постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, ст.ст.11, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 у ВП № 55265631, про повернення виконавчого листа № 521/7529/16-ц від 14.08.2017 року, а виконавчий лист повернути до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві для подальшого виконання

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Д. Коблова