АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Дніпро колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Каратаєвої Л.О.,

суддів - Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Хоменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів та визнання недійсним іпотечного договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів та визнання недійсним іпотечного договору повернуто позивачу для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаної ухвали та передачу питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням та всупереч нормам процесуального права.

В порядку пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п.6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з поданої позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором позики, який оформлено у вигляді розписки у загальному розмірі 790 097,73 грн.; визнати недійсним іпотечний договір, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Кошляк Н.Є.29 липня 2005 року за № 1645.

В обґрунтування вимоги про визнання недійсним договору іпотеки у зв'язку з неповерненням відповідачем отриманої в борг суми позики, позивач зазначає, що має майновий інтерес до майна, яке є іпотечним, оскільки у разі задоволення його вимог про стягнення коштів він мав би право на реалізацію судового рішення за рахунок вказаного майна, а оскільки воно є іпотечним це буде значною перешкодою у виконанні рішення суду.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України (виключна підсудність), позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Частиною 5 вказаної статті встановлено, що не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Аналізуючи зазначені норми процесуального права, можна дійти висновку, що положення ст..30 ЦПК України у взаємозв'язку з нормами ст.. 188 ЦПК України підлягає застосуванню лише у разі коли позов, тобто спір, виник саме з приводу нерухомого майна.

Повертаючи позовну заяву на підставі ч. 1 ст. 115 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення ухвали), суд першої інстанції правильно виходив з того, що справа не підсудна Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська, а даний спір повинен розглядатися за загальними правилами територіальної підсудності, тобто за місцем проживання або перебування відповідача, оскільки спір виник у зв'язку з неповерненням коштів за договором позики і саме кошти є предметом позову, а тому правила виключної підсудності не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків оскаржуваної ухвали, протирічать вимогам процесуального законодавства, які регулюють спірні правовідносини, а тому не можуть бути підставою для її скасування і задоволення скарги.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, у зв'язку з чим підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст..259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року про повернення позовної заяви - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: