Справа № 487/6098/17
Провадження № 2/487/684/18
РІШЕННЯ

Іменем України

11.01.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря Попович А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.06.2016 року Центральним районним у місті Миколаєві ВДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис №322. У шлюбі народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З січня 2017 року припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі ? від усіх видів заробітку (доходу), а також аліменти на її утримання в розмірі ? від усіх видів (заробітку) доходу до досягнення дитиною трирічного віку.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 не була присутня, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судовому засіданні також не був присутнім, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993 р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 25.06.2016 року, актовий запис №322.

Від шлюбу 30.10.2016 року народилася дитина ОСОБА_3, яка проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні.

Як вбачається з довідки про доходи, яка видана ДП НВКГ «Зоря «Машпроект» 16.11.2017 року відповідач ОСОБА_2 працевлаштований та має систематичний дохід у вигляді заробітної плати.

З огляду на викладене, у звязку з тим, що відповідач визнав позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 у повному обсязі, отримує постійне грошове забезпечення, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 20.11.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 704,80 грн., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 211, 265, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 ( фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків:НОМЕР_2) про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 20.11.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяц.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя З.М.Сухаревич