Справа № 372/3652/17
Провадження № 2-382/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2018 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 10 серпня 1985 року з відповідачем по справі зареєстровано шлюб, неповнолітніх дітей не мають. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та протилежні погляди на сімейне життя, через що виникали постійні суперечки. На даний час проживають з відповідачем окремо, подружніх стосунків не підтримують та спільне господарство не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді та на примирення не погоджується.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, судові витрати та шлюбне прізвище залишити за позивачем.

Відповідач в судове засідання не з'явився, його представник подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 10 серпня 1985 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом ЗАГС Обухівського райвиконкому Київської області та внесено актовий запис № 138, про що видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюбстворює сім'ю, аслово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві,суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу, як вона просить про це в позовній заяві.

Згідно з ч. 2ст. 114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 12, 81, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, статтями 109,110, 112-114 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений 10 серпня 1985 року між громадянами ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, НОМЕР_1, виданий 15.04.1998 року Обухівським РВ ГУМВС України в Київській області) та ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_3), що зареєстрований Відділом ЗАГС Обухівського райвиконкому Київської області та внесено актовий запис № 138, про що видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_3.

Судові витрати залишити за позивачем.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі в 30-денний строк через Обухівський районний суд Київської області з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Болобан В.Г.