Справа № 136/251/18
провадження № 2-о/136/26/18
РІШЕННЯ

іменем України

"20" лютого 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Липовецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду із вказаною вище заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 13.04.2017 в м. Донецьк, Донецької області, обґрунтовуючи її тим, що ОСОБА_3 приходиться їй, ОСОБА_2, чоловіком, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі та проживали вони у ІНФОРМАЦІЯ_2. 13.04.2017 ОСОБА_3 помер про що Державною реєстраційною палатою МЮ ДНР, було видано довідку про смерть, а 14.04.2017 Київським відділом ЗАГС м. Донецька ДРПМЮ ДНР, видано свідоцтво про смерть серії ДНР №063199. Утім зареєструвати факт смерті на території України органи ДРАЦС відмовляють, вказуючи на те, що документи видані органом на тимчасово окупованій території є недійсними і не створюють правових наслідків, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою, оскільки іншого порядку встановлення факту смерті особи, поміж судового, чинним законодавством не передбачено, а від цього залежать майнові права заявника.

В судове засідання заявник не зявилась, однак надала заяву, в якій зазначила про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила суд заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без їх участі.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, при цьому не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши усі зібрані докази в їх сукупності, суд із довідки про смерть виданої Державною реєстраційною палатою МЮ ДНР 27.12.2017 встановив, що 13.04.2017 в м. Донецьк, Київської області, ДНР, помер ОСОБА_3, про що 14.04.2017 в книзі державної реєстрації актів про смерть було вчинено запис за №436.

14.04.2017 Київським відділом ЗАГС м. Донецька ДРПМЮ ДНР, видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії ДНР №063199.

Заявник, будучи дружиною померлого, в підтвердження чому є свідоцтво про одруження, стверджує у заяві, що здійснити реєстрацію факту смерті ОСОБА_3 органи ДРАЦС на території України відмовляють, оскільки акти видані на тимчасово окупованій території не мають юридичного значення на території України та не створюють юридичних наслідків.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 10б/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Відповідно до статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Тимчасово окупованими територіями Донецької та Луганської областей слід вважати населені пункти, визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року N 1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", відповідно до якого м. Алчевськ віднесено до переліку населених пунктів Луганської областей, на території яких органи державної влади (у тому числі органи реєстрації актів цивільного стану) тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, згідно практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, зокрема у справах проти Туреччини (а саме, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також на основі повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх зібраних у справі доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про встановлення факту смерті її чоловіка на тимчасово окупованій території підлягають до задоволення, оскільки іншого порядку встановлення даного факту чинним законодавством не передбачено, а від цього залежать її майнові права, в даному випадку спір про право відсутній.

Суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 257-1, 259 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), заінтересована особа: Липовецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (місцезнаходження: вул.. В. Липківського, буд.30, м. Липовець, Вінницької області), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, - задовольнити у повному обсязі.

Встановити юридичний факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 13.04.2017 в м. Донецьк, Донецької області, Україна.

Дане рішення є підставою для одержання свідоцтва про смерть в органах ДРАЦС.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Копію судового рішення видати учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення та невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко