У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі Седик Д.А.

за участю: адвоката відповідача Харченка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням ,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Мотивуючи заяву тим, що позов подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. Крім того, позовна заява була подана за адресою Дніпровського районного суду м. Києва: м. Київ, вул.. Кошиця, 5, замість її направлення за юридичною адресою суду: м. Київ, вул. Сергієнка, 3.

Більше того, представник відповідача просить суд про стягнення з позивача на користь відповідача 81 600,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в якості компенсації, що пов»язана з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Позивач у судове засідання не з»явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність нез»явившегося позивача.

Суд, заслухавши заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Як убачається зі змісту поданої позовної заяви від 08.08.2017 року, остання підписана ОСОБА_4 від імені ОСОБА_5

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Разом з тим, при зверненні з позовом до суду і підписуючи позовну заяву від імені позивача до матеріалів не долучено доказів на підтвердження повноважень на ведення справи ОСОБА_4

Станом на момент розгляду справи в суді доказів на підтвердження повноважень представника позивача ОСОБА_4 суду також не надано.

З огляду на означене, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відносно тверджень представника відповідача щодо прийняття позову судом за адресою суду по вул. Кошиця, 5, то останні спростовуються вхідним штампом № 44965 від 14.08.2017 року про прийняття позову Дніпровським судом по вул. Сергієнка,3. Після чого матеріали були передані на автоматизований розподіл між суддями і направлені на адресу суду по вул. Кошиця, 5, що підтверджується вже штампом від 15.08.2017 року № 44965/1 по вул. Кошиця, 5.

Щодо клопотання представника відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу в якості компенсації, що пов»язана з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна, правнича допомога є складовою судових витрат.

Згідно із ч.2-4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.11.2017 року укладеного між Адвокатським Бюро «Сергія Харченко» та ОСОБА_3 та додаткової угоди № 1 до даного договору, сума авансу по договору складає 7 000,00 грн. для надання професійної правничої допомоги у справі № 755/12359/17. Факт оплати відповідачем 7000,00 грн. вартості послуг адвоката підтверджується платіжним дорученням № від 01.11.2017 року.

Згідно акту наданих послуг № 1 до договору про надання правничої допомоги від 15.02.2018 року, вартість гонорару адвоката за ведення справи № 755/12359/17-ц складає 81 600,00 грн.

Як убачається із матеріалів справи, перше судове засідання було призначено на 22.11.2017 року. На вказане судове засідання прибули сторони та представник відповідача. Проте справу було знято зі складу у зв»язку із перебуванням судді на лікарняному та призначено до розгляду на 18.12.2017 рок (а.с.39).

Разом з тим, у зв»язку із надходженням заяви від відповідача про відвід головуючому, та передачею справи в порядку визначеному ч. 1 ст. 33 ЦПК України, справа повторно була знята зі складу та призначена до розгляду на 15.02.2018 року.

Матеріали справи не місять будь-яких заяв, адвокатських запитів, або відзиву на позов. Між тим, загальна вартість послуг за правничу допомогу відповідно до акту наданих послуг № 1 від 15.02.2018 року передбачає оплату за підготовку відзиву, ряду клопотань та заяв і адвокатських запитів у зв»язку із розглядом даної справи.

Більше того, участь у судових засіданнях визначена вартістю у 1000,00 грн., однак вартість судового засідання призначеного на 15.02.2018 року становить 8000,00 грн.

З огляду на означене, суд приходить до висновку про не співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката визначену умовами договору та актом наданих послуг, а також про недоведеність відповідності даного акту наданих послуг фактично наданим послугам правничої допомоги.

З положенням ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

А відтак, суд приходить до висновку, що відповідач має право на компенсацію фактично понесених нею витрати на правничу допомогу в межах наданих послуг у розмірі 2000,00 грн., які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 133,137, 142, 257, 261, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання представника відповідача Харченка Сергія - задовольнити частково.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію здійснених витрат у сумі 2 000,00 грн.

В іншій частині - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я :