Справа № 755/2428/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" лютого 2018 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розписками,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розписками.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, суд дійшов до наступного.

Як убачається із змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь суму боргу за договорами позики від 05.03.2016 року та від 22.03.2016 року, укладеними між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3, а позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь суму боргу за договором позики від 02.10.2015 року, укладеним між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Цивільного процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі). (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»)

Разом з тим, вивчивши матеріали поданої позовної заяви, судом встановлено фактичне об'єднання позивачами основних позовних вимог, що не пов'язані між собою підставою їх виникнення та поданими доказами, вимоги позивачів не є однорідними та не пов'язані між собою спільним предметом, оскільки вимоги кожного з позивачів до одного відповідача виникли з підстав порушення відповідачем умов різних договорів, не пов'язаних між собою сторонами та предметом, тобто позивач ОСОБА_1 не є стороною договору позики, укладеного між ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3, а позивач ОСОБА_2 не є стороною договорів, укладених між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3, таким чином позовна заява містить об'єднання різних предметів спірних правовідносин, відповідно не пов'язаних між собою однаковими доказами, з огляду на відмінність договорів щодо їх сторін, строків та умов укладення.

Так, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадку порушення правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстава для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

З огляду на вищевикладені порушення, а саме: порушення позивачами правила об'єднання позовних вимог, не пов'язаних між собою підставою їх виникнення та поданими доказами, за відсутності підстав для застосування положень статті 188 ЦПК України про роз'єднання позовних вимог на стадії відкриття провадження у справі задля недопущення штучного створення підстав для залишення позовної заяви без руху щодо її форми та змісту, а також щодо виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність обставин, процесуальним наслідком яких є повернення заяви позивачам.

На підставі викладеного, керуючись статтями185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розписками - повернути позивачам.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

С у д д я: