Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/8662/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

12 лютого 2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участі

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу № 552/8662/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на реєстрацію місця проживання дочки за певною адресою, третя особа виконавчий комітет Полтавської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 29 грудня 2017 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про визнання права на реєстрацію місця проживання дочки за певною адресою.

Ухвалою суду від 29 грудня 2017 року зазначену позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали суду позивачем ОСОБА_1 17 січня 2018 року подано заяву з уточненими позовними вимогами.

В поданих до суду заявах позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що є власником 8/25 часток домоволодіння по вул. Овражній, 31/4 в м. Полтаві, іншими співвласниками є ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2.

Вказувала, що разом з нею проживає донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але відповідач відмовляє в наданні дозволу на її реєстрацію за вказаною адресою.

В своїй уточненій позовній заяві просила суд визнати за нею, ОСОБА_1, право на реєстрацію в належній їй частині житлового будинку місця проживання дочки ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на викладені в поданих до суду заявах обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що не заперечує щодо реєстрації у спільному житловому будинку по вул. Овражна, 31/4 в м. Полтава доньки позивача ОСОБА_4, не відмовляв у наданні відповідної згоди, надіслав свою письмову згоду поштою позивачу, а також погоджується у будь-який час надати таку письмову згоду органу реєстрації.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до договору дарування від 23 жовтня 2015 року є власником 8/25 часток житлового будинку з господарськими спорудами в м. Полтава, вул. Овражна, 31/4.

Іншими співвласниками житлового будинку за вказаною адресою є ОСОБА_3 із часткою 8/25 та відповідач ОСОБА_2, частка якого складає 9/25.

Згідно зі ст. 405 ЦК України, на яку в своїй позовній заяві посилається позивач, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Отже, в силу норм ст. 358 ЦК України, у звязку з тим, що кожному учаснику спільної власності належить обмежене право власності на спільну річ, змістом внутрішніх правовідносин спільної власності є право і обовязок кожного співвласника узгоджувати свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими власниками.

Статтею 391 ЦК України також передбачено власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Відповідно до зазначених вище норм матеріального права, на які посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, ОСОБА_1, як співвласник будинку по вул. Овражна, 34/1 в м. Полтава, у встановленому законом порядку має право на вселення до зазначеного будинку членів своєї сімї.

Як встановлено судом, зазначене право позивача, як співвласника житлового будинку, не оспорюється відповідачем ОСОБА_2

В силу норм ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно зі ст. 6 зазначеного Закону громадянин України, зобов'язаний протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено перелік документів, які подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) для реєстрації особа або її представник.

Окрім того, механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні визначають Правила реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. N 207.

Відтак, в силу норм Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація свого місця проживання є обовязком громадянина.

В своє чергу, відповідно до норм ст. ст. 29, 310 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово, фізична особа має право на місце проживання, має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у встановленому законом порядку зверталася до органу реєстрації з відповідною заявою про внесення інформації до реєстру територіальної громади про місце її проживання. Відсутні будь-які докази на підтвердження тієї обставини, що таким місцем проживання ОСОБА_4 є саме адреса: м. Полтава, вул. Овражна, 31/4 в м. Полтаві.

Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_4 зверталася до відповідача з проханням надати відповідну згоду на реєстрацію нею свого постійного місця проживання в будинку по вул. Овражна, 31/4 в м. Полтава.

Відтак, відсутні жодні докази на підтвердження тієї обставини, що право ОСОБА_4 на реєстрацію свого постійного місця проживання порушено.

За нормами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Дослідженими в справі доказами встановлено, що позивач ОСОБА_1, будучи співвласником домоволодіння по вул. Овражній, 31/4 в м. Полтаві, у встановленому законом порядку зареєструвала своє постійне місце проживання за вказаною адресою.

Відтак, право позивача на реєстрацію у встановленому законом порядку свого місця проживання не порушено.

Позивач ОСОБА_1, звертаючись до суду з даним позовом, уточнюючи свої позовні вимоги в судовому засіданні на вимогу суду, вказує на те, що порушено її право на реєстрацію за вказаною адресою місця проживання дочки ОСОБА_4.

Разом з тим, ОСОБА_4 до суду з відповідним позовом за захистом свого права (інтересу) щодо реєстрації у встановленому законом порядку свого місця проживання не зверталася.

При цьому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є повнолітньою особою, позивач не має повноважень діяти в суді від імені останньої.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, відсутність порушень прав позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

У звязку з відмовою позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог понесені нею судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України не підлягають їй відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на реєстрацію місця проживання дочки за певною адресою відмовити.

Учасники справи:

-позивач: ОСОБА_1, місце проживання 36003, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1),

-відповідач ОСОБА_2 місце проживання 36003, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено,

-третя особа - виконавчий комітет Полтавської міської ради, місцезнаходження 36000,м. Полтава, вул. Соборності, 36).

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_5

Суддя Н.Л.Яковенко

12.02.2018