Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1519/17
Провадження № 2/273/74/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року до Баранівського районного суду звернулася ОСОБА_2 (надалі також позивач) з позовом до ОСОБА_3 (далі також відповідач) про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 23.07.2009 року , посвідченого нотаріусом Баранівської Державної нотаріальної контори ОСОБА_4 зареєстрованим №1650, відповідач, як спадкоємець першої черги, набула право власності, після смерті свого батька ОСОБА_2 Камілєвича, на 1/6 частку від ? частини квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, теж як спадкоємець першої черги, отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті її сина ОСОБА_2 Камілєвича на 1/6 від ? частини квартири АДРЕСА_2.

Спадкове майно, на яке видано свідоцтва, складається із ? частини квартири за означеною адресою.

Інша ? частина, означеної квартири, належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло.

За усною домовленістю позивач та відповідач дійшли згоди, що вона буде проживати та користуватися вище вказаною 1/6 часткою квартири, належної ОСОБА_5, окільки остання проживає в іншому населеному пункті за межами Житомирської області.

На протязі восьми років, починаючи з 23.07.2009 року і по теперішній час, позивач відкрито, безперервно, безперешкодно користується, означеною (1/6)частиною квартири даного житлового будинку, яка належить відповідачу за вище означених підстав.

За весь період користування частиною будинку, починаючи з 2009 року по теперішній час, ніхто до позивача не предявляв ніяких претензій, вона зробила там поточний ремонт.

Виходячи з таких обставин відповідач запропонувала позивачу відкупити у неї її частку квартири, на що вона погодилася.

За їх домовленістю позивач передала відповідачу 14000.00 грн. в якості оплати за її частку у квартирі, що підтверджується розпискою.

Однак, відповідач не має змоги прибути до нотаріальної контори в Баранівському районі Житомирської області для того щоб оформити нотаріально правочин, що змусило позивача звернутися до суду із вказаним позовом.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, її представник ОСОБА_6 через канцелярію суду подала заяву згідно якої наполягала на задоволенні позову, справу просила розглядати без її участі та участі позивача.

ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, справу просила розглядати без її участі.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору непосвідченого нотаріально, дійсним.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житло квартира, що знаходиться в АДРЕСА_3 спільно належить на праві приватної, спільної (часткової власності) ОСОБА_2 та ОСОБА_2 Камільєвичу (а.с. 11,12).

Згідно свідоцтв про право на спадщину серії ВМС №470043 та серії ВМС №470044, спадкоємцями майна, яке складається із ? частини квартири, №1, що знаходиться в смт. Марянівка по вул. 50 р. Жовтня, будинок № 21 Баранівського району Житомирської області, являються ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних долях по 1/6 частини від ? частки квартири, що належала спадкодавцю (а.с. 7-9, 14-16).

Довідкою Довбишської селищної ради від 12.02.2018 року №182 підтверджено факт перейменування вулиці 50-річчя Жовтня на вулицю Миру.

Розпискою від 01.08.2017 року посвідчено той факт, що ОСОБА_3 одержала гроші у сумі 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн. від ОСОБА_2 за 1/6 долі квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_4 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 328 ЦК україни право власності набувається на підставах, що не заборонені законо. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 220 ЦК України договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч.2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачу передані гроші, позивачу - об'єкт нерухомості, яким він на теперішній час користується, проте через нотаріальне непосвідчення договору, не може ним розпорядитися. Факти укладення угоди, передачі грошей у рахунок вартості нерухомості підтверджуються розпискою, крім того, обставини продажу, передачі грошей сам відповідач не заперечує. В даний час звернення за оформленням договору купівлі-продажу є неможливим, оскільки прохання позивача з цього приводу відповідачем не сприймаються, так як потребують додаткових матеріальних витрат.

Отже, позивач набув права власності на частину домоволодіння, однак не посвідчив угоду в порядку, передбаченому ст. 657 ЦК України.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Статтею 346 ЦК України передбачено підстави припинення права власності, одна із яких є відмова власника від права власності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов'язки відповідача щодо житлового будинку та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір дійсним.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 247, 258, 259, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на 1/6 частку від ? частини квартири АДРЕСА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Є.А. Новицький