Справа № 591/3771/17
Провадження № 2/591/260/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

секретаря судового засідання Кальченко М.В.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/3771/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про припинення права спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про припинення права спільної часткової власності, мотивуючи свої вимоги наступним.

Починаючи з 06 листопада 2015 року позивач на підставі договору купівлі-продажу стала власником 78/100 часток житлового будинку з прибудовами розташовані за адресою: м. Суми, пров. Войкова, 10/1. Окреме домоволодіння позивача знаходиться на земельній ділянці комунальної власності. На замовлення позивача ОСОБА_2 була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок) в м. Суми пров. Войкова, 10/1 на території Сумської міської ради.

Однак позивач зясувала, що 30 березня 2015 року була сформована загальна земельна ділянка :05:008:0018 по провулку Войкова, 10 в м. Суми.

Позивач вказує, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 16.01.2017 року, яке набрало законної сили, було зобовязано державного кадастрового реєстратора скасувати запис у поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки.

Однак відповідач ОСОБА_5 внесла до Державного реєстру запис № 11787368 від 28 жовтня 2015 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку :05:008:0018.

Позивач вказує, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 серпня 2015 року припинено право спільної часткової власності в домоволодінні по пров. Войкова, 10 між співвласниками ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Однак ОСОБА_5 28 жовтня 2015 року всупереч рішенню зареєструвала спільну власність (59/100) на земельну ділянку площею 0,100га на підставі Державного акту на праві власності від 13.06.2006 року, згідно якого співвласники ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11 мають право власності на 59/100 часток спірної земельної ділянки, тоді як 41/100 часток земельної ділянки перебуває у державній власності і у користуванні ОСОБА_2 (18/200), ОСОБА_7 (18/200), ОСОБА_8 (23/100).

Позивач вважає, що діями відповідача ОСОБА_12 порушено вимоги ст. 4 ЗК України, оскільки частки на земельну ділянку, визначені в Державному акті, не відповідають часткам визначених у домоволодінні рішенням суду від 12 серпня 2015 року.

Крім того, позивач вважає, що оскільки реєстрація земельної ділянки по пров. Войкова, 10 в м. Суми скасована, то зазначена земельна ділянка як обєкт прав не існує.

Тому позивач вважає, що її право порушене та просить суд припинити право спільної часткової власності ОСОБА_5 в розмірі 59/400 частки на земельну ділянку :05:008:0018 площею 0,1000 га по пров. Войкова, 10 в м. Суми.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_13 в судовому засіданні 06 грудня 2017 року позов підтримав, просив задовольнити. Уточнених (змінених) позовних вимог представником позивача та позивачем не подано.

У судове засідання 06 лютого 2018 року позивач та представник позивача не зявилися, представник направив заяву про відкладення судового розгляду з підстав його зайнятості в іншому судовому процесі.

Однак суд вважає, що неявка представника позивача у даній справі з причини його зайнятості як представника у іншій справі не є поважною причиною, і не є підставою для відкладення розгляду справи. При цьому суд також враховує, що представник позивача вже висловив суду свою позицію щодо поданого позову та свої аргументи.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи повідомлені, до суду не зявилися, письмових заперечень чи пояснень суду не надали.

Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про право власності від 03 листопада 2015 року, житловий будинок за адресою: м. Суми, пров. Войкова, 10-А належав на праві власності ОСОБА_8 (розмір частки 56/100), ОСОБА_2В, ( розмір частки 22/100), ОСОБА_7 ( розмір частки 22/100) (а.с.8-9).

Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданого стороною позивача, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 06 листопада 2015 року стала власником 78/100 часток у спільній частковій власності будинку за адресою: м. Суми, пров. Войкова, 10-А (а.с.10-12).

Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 13 серпня 2006 року відповідно до рішення Сумської міської ради № 1619-МР від 22 лютого 2006 року, суд встановив, що земельна ділянка розташована за адресою: м. Суми, пров. Войкова, 10 площею 0,1000 га, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належить співвласникам ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_15, ОСОБА_11, частка кожного із співвласників становить 59/400 (а.с.14-15).

Крім того, 41/100 земельної ділянки перебуває у державній власності.

Дана інформація підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ,сформованого 24 квітня 2015 року на замовлення позивача ОСОБА_2 (а.с.16-22).

Статтею 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Натомість, згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, що відповідає вимогам ст. 319 ЦК України.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_3 (ОСОБА_14Є.) на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,1 га, яка розташована в м. Суми, пров. Войкова,10, частка у праві власності кожного становить 59/400.

Вказана земельна ділянка виділена відповідачам на підставі рішення Сумської міської ради від 22 лютого 2006 року, про що мається відповідний правовстановлюючий документ.

Належних та допустимих доказів того, що дане рішення Сумської міської ради чи правовстановлюючий документ щодо права власності на спірну земельну ділянку визнані нечинними чи скасовані, позивачем суду надано не було.

Рішенням Сумського районного від 16 січня 2017 року, яке набрало законної сили, зобовязано державного кадастрового реєстратора скасувати запис у поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:008:0018 площею 0,1 г, розташовану за адресою: м. Суми, пров. Войкова, 10, зроблений на підставі технічної документації із землеустрою від 30 березня 2015 року, виготовленої ФОП ОСОБА_16 (а.с.23-24).

Інформації про те, яким чином виконане це рішення суду позивачем не надано.

Натомість, стороною позивача надана суду Інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, сформована на замовлення ОСОБА_13 19 липня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_5 ще 28 жовтня 2015 року зареєструвала в державному реєстрі прав право власності на земельну ділянку площею 0,1 га за адресою: м. Суми, провулок Войкова, 10, кадастровий номер :05:008:0018. Номер запису про право в державному реєстрі 11787368 (а.с.13).

Тобто, вбачається, що станом на 19.07.2017 року реєстрація в Державному реєстрі права власності на земельну ділянку ОСОБА_5 не скасована.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що скасування запису про реєстрацію не позбавляє відповідача самого права власності на земельну ділянку, оскільки її право власності виникло на законних підставах і підтверджено правовстановлюючими документами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Фактично позовні вимоги ОСОБА_2 зводяться до необґрунтованого обмеження відповідача у праві власності, а саме, щодо припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку, яка раніше на законних підставах виділена та належить декільком особам.

Також суд не приймає до уваги посилання позивача на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12.08.2015 року, оскільки даним рішенням виділені частки та припинено право спільної часткової власності у домоволодінні, і дане рішення не стосується спірної земельної ділянки.

Також суд звертає увагу, що у вступній частині позову позивач вказує відповідачами трьох осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в той же час в резолютивній частині позову позивач не заявляє до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 жодної вимоги, і просить припинити право спільної часткової власності лише відповідача ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, вимога позивача щодо припинення права спільної часткової власності ОСОБА_5 в розмірі 59/400 частки на земельну ділянку :05:008:001 площею 0,1 га по пров. Войкова, 10 в м. Суми не підлягає задоволенню, так як є необґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 (НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_3 (паспорт та РНОКПП невідомі, місце проживання: м. Аугсбург, Ойлер-Челпін-Штрасее, буд 3), ОСОБА_4 (НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_4, місце проживання: м. Аугсбург, Ойлер-Челпін-Штрасее, буд 3), ОСОБА_5 (НОМЕР_5, РНОКПП НОМЕР_6, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2)про припинення права спільної часткової власності відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Повне рішення суду складено 13.02.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова