Номер провадження 2/754/2668/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Київпастранс" про зобов"язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про перерахунок заробітної плати, нарахування премії та видачу довідки, мотивуючи свої вимоги тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, та є безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У 1986 році він працював водієм в АТП 33033 (на даний час філія «Автобусний парк № 6» КП «Київпастранс») та згідно наказу по автотранспортному підприємству від 03.05.1986 року № 386 «В связи с выполнением правительственного задания по эвакуации населения в пгт Припять и ближайших сел» був відряджений для участі в евакуації населення із забрудненої зони ЧАЕС 04.05.1986 року (14,7 год.), 05.05.1986 року (1,3 год.), і де від впливу іонізуючого випромінювання втратив здоров`я, внаслідок чого став інвалідом. За роботу в зоні відчуження 04.05.1986 року (16 год.) йому була нарахована та виплачена заробітна плата в сумі 194,08 крб., з якої розрахована його пенсія та виражена в мінімальному розмірі. Однак, йому стало відомо, що заробітна плата була нарахована без урахування підвищень та премій, які були встановлені нормативно-правовими актами СРСР та УРСР, розрахунок заробітної плати за час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС був проведений невірно, оскільки не були використані нормативні документи з грифом «таємно» і для «службового використання», що передбачають оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Він звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку заробітної плати з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити у довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в м. Чорнобиль за 04.05.1986 року одноразову премію в розмірі 400 (чотириста) карбованців, та виплачену заробітну плату в сумі 194, 08 крб., що в загальному складає 594, 08 крб., та надати довідку для пред`явлення в Пенсійний фонд з урахуванням вказаних виплат. Відповідач у своїй відповіді від 09.08.2017 року вих. № 990 не заперечує, що відповідно до підпункту 3 п. 1 Постанови РМ УPCP і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 премія в розмірі 400 крб. не виплачувалась. Не погоджуючись з вказаною відповіддю, позивач просить задовольнити його вимоги та зобов`язати КП «Київпастранс» здійснити перерахунок його заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за 04.05.1986 року з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити у довідку про заробітну плату одноразову премію в розмірі 400 (чотириста) карбованців і виплачену заробітну плату в сумі 194 крб. 08 коп., що в загальному складає 594 крб. 08 коп. та надати довідку з урахуванням вказаних виплат.

В судове засідання позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала. Крім того, надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що премія в розмірі 400 крб. призначалась для працівників підприємств, організацій та установ (незалежно від їх підвідомчості), які безпосередньо брали участь в роботах, зазначених в п.1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС. З огляду на надані позивачем документи, письмові докази про переведення позивача на роботу до зони відчуження - відсутні. В зв`язку з цим, на думку представника відповідача, позивач не підпадає під категорію працівників, на яких розповсюджуються приписи постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

.

Позивач ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також є інвалідом ІІ групи (захворювання пов`язане з роботами ЛНА на ЧАЕС), що підтверджується відповідними посвідченнями (а.с.10, 11, 12).

Відповідно до довідки № 140 від 14.02.2003 року, виданої Філією «Автобусний парк № 6» КП «Київпастранс», позивач ОСОБА_2 був безпосередньо зайнятий на роботах, що передбачені постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29.12.1987 року та постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 06.06.1986 року № 665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах, згідно зі списком № 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173. Період роботи з 04.05.1986 року по 05.05.1986 року (а.с.17).

Факт виконання позивачем вказаних робі підтверджується також наказом АТП 09126 від 03.05.1986 року № 386 «Выполнение правительственного спецзадания по эвакуации населения с пгт Припять» та маршрутним листом, виданим Філією «Автобусний парк № 6» КП «Київпастранс» (а.с.13-16).

Крім того, позивач ОСОБА_2 був нагороджений Почесною грамотою ЦК ЛКСМ України за відважність, проявлену при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції. А також, Постановою Київського управління пасажирського автотранспорту і Київського міського комітету профсоюзу робочих автотранспорту і шосейних доріг Бєлову Б.С. оголошена Подяка (а.с.18, 19).

Згідно довідки Філії «Автобусний парк № 6» КП «Київпастранс» від 29.03.2016 року № 40/06, заробітна плата позивача ОСОБА_2 за роботу в зоні ЧАЕС (І, ІІ зони) за 04.05.1986 року та 05.05.1986 року становила 194, 08 крб. (а.с.21).

Як вбачається з листа Філії «Автобусний парк № 6» КП «Київпастранс» від 09.08.2017 року № 990, за роботу в населених пунктах зони відчуження відповідно до п.п.3 п.1 постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 премія в розмірі 400 крб. позивачу ОСОБА_2 не виплачувалась (а.с.22).

Згідно ст.49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Якщо розрахунки не було проведено своєчасно, донарахування провадяться при наявності табеля робочого часу (в оригіналі) за період роботи в зоні відчуження, завіреного підприємством, установою чи організацією, що відповідали за проведення конкретних робіт в зоні відчуження, чи іншого документу первинного бухгалтерського обліку, складеного у рік виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 15 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що видача довідок про заробіток за роботи (службу) в зоні відчуження, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами за основним місцем роботи працівників того часу.

Листом Міністерства праці і соціальної політики України від 13.04.2001 року № 03-3/1652-018-21 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» було розсекречено ряд нормативно-правових актів урядів СРСР та УРСР. Серед розсекречених в тому числі і Розпорядження РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року, від 17 червня 1986 року № 207-7, Постанова РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.1992 року № 09- 3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії.

У разі коли підприємством, установою, організацією було неправильно проведено оплату праці осіб, які в період 1986 - 1990 роки брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в даний час підприємство, установа, організація повинні провести перерахунок заробітної плати згідно з чинним законодавством.

Згідно п.п. 3 п. 1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Міністерством фінансів СРСР і Держпланом СРСР в розпорядження Міністерства енергетики та електрофікації СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб. (понад встановлені максимальні розміри премій)

За змістом ч. 1, 2 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. У всіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно ч. 4 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок).

Із п.1 цієї постанови Кабінету Міністрів України вбачається, що цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У п.1 даного Порядку передбачено, що за бажанням осіб пенсії можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

За змістом підпункту 4 п. 3 Порядку, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більш як 400 крб. на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Листом Міністерства праці України, Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС та Міністерства фінансів України від 29 жовтня 1992 року № 09- 3751 було роз`яснено, що вирішення грошових вимог осіб, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження та їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись згідно із чинним законодавством України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пунктами 7, 17 даного Порядку передбачено необхідність подання до органу, що призначає пенсію, довідки про заробітну плату. В них, зокрема, зазначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається.

Відповідно до підпункту ґ) пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документами, необхідними для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону № 796-ХІІ).

Згідно п.17 вказаного Порядку, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З вищезазначених норм слідує, що суди повинні належним чином обґрунтовувати свої рішення.

Аналогічна позиція підтримується і практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, де зазначено про те, що Європейський Суд встановив порушення ст. 6 Конвенції, у тому числі через те, що національні суди не дали відповідь на аргументи заявниці стосовно правдивості показів свідків та дійсності документів, хоча ці докази були визначальними для рішення по справі.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Аналізуючи вищевказані нормативно-правові акти та надані суду докази, суд приходить до висновку, що позивач має право на нарахування та виплату премії в розмірі 400 крб. за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як особа, яка безпосередньо брала участь в роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і якому вказана премія не була нарахована та виплачена. Крім того, вказана премія підлягає включенню у довідку про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС. В зв`язку з наведеним позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позивач є особою, звільненою від сплати судового забору, то, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, Конституцією України, ст. 49 КЗпП України, Законом України "Про оплату праці", Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Київпастранс" про зобов"язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Комунальне підприємство "Київпастранс" здійснити ОСОБА_2 перерахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за 04 травня 1986 року з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити у довідку про заробітну плату одноразову премію у розмірі 400 (чотириста) карбованців і виплачену заробітну плату в сумі 194, 08 крб., що у загальному складає 594, 08 крб., та надати довідку з урахуванням вказаних виплат.

Стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст рішення був виготовлений 19 лютого 2018 року.

Головуючий: