Провадження №: 4-с/752/45/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Новак А.В. при секретарі Закаблуківській О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, стягувач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», переможець прилюдних торгів ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

скаржник звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, стягувач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», переможець прилюдних торгів ОСОБА_2.

Мотивував свої вимоги тим, що діями Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в провадженні, якого перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 752/1621/14-ц виданого 16.06.2015 року Голосіївським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 1393462.68 гривень було порушено його права як боржника.

Зокрема скаржник зазначив, що Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва безпідставно призначив проведення незалежної оцінки майна, при тому що сторонами договору іпотке було визначено за домовленістю вартість такого майна.

Крім того, як зазначає скаржник на його адресу із запізненням було надіслано повідомлення про результати визначення вартості майна, що в свою чергу потягнуло за собою направлення ним на адресу Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва письмових заперечень.

Незважаючи на отримання державним виконавцем письмових заперечень, в рамках здійснення виконавчих дій по примусовому викоанню рішення суду не було призначення рецензування звіту, з яким не був згоден скаржник і проведено прилюдні торги з реалізації арештованого майна.

Скаржник з посланням на обставини зазначені у скарзі вважає, що такі дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві порушили його права як боржника, а тому він звернувся до суду з даною скаргою та просив суд визнати протиправними дії саме Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві по визначенню вартості арештованого майна, а також дії при передачі для реалізації арештованого майна та дії при повідомленні його - скаржника про результати визначення вартості арештованого майна та порядку їх оскарження.

В судовому засіданні скаржник та його представник наполягали на задоволення скарги з підстав зазначених у ній і просили суд визнати у зазначеній частині протиправними дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи та копії матеріалів виконавчого провадження вбачється, що в провадженні Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 752/1621/14-ц виданого 16.06.2015 року Голосіївським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 1393462.68 гривень.

Суд вважає, що ОСОБА_1 подано дану скаргу до суду у порушення норм Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Натомість ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції, а не дії державного виконавця, що на погляд суду правилами статті 447 ЦПК України не передбачено.

Виходячи із змісту норми статті 447 ЦПК України, законодавцем чітко визначено коло осіб, рішення, дії або бездіяльність яких може бути оскаржена до суду за правилами Розділу VI «Судовий контроль за виконання судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України.

Зазначеною нормою Цивільного процесуального кодексу України не визначено можливість оскаржувати рішення, дії або бездіяльністю органу державної виконавчої служби.

В той же час, беручи до уваги обсяг оскаржуваних дій, а саме дії по визначенню вартості арештованого майна, дії при передачі для реалізації арештованого майна та дії при повідомленні скаржника про результати визначення вартості арештованого майна та порядку їх оскарження, суд вважає, що в конкретному вірним способом захисту прав скаржника ОСОБА_1 є подача скарги на дії саме державного виконавця, де необхідно вирішувати питання вчинення дій державним виконавцем в межах закону, або вчинення таких дій неправомірно, і саме державним виконавцем.

Також на погляд суду скаржник у прохальній частині скарги порушує перед судом питання, які не передбачені чинними нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до правил визначених Розділом VI «Судовий контроль за виконання судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України, суду надано право на встановлення обґрунтованості скарги та визнання оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності неправомірними, за наявності на це підстав.

Натомість скаржник просить суд визнати дії протиправними, що не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, оскільки суд є компетентним вирішити питання при розгляді скарги в порядку визначеному Розділом VI «Судовий контроль за виконання судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України, щодо обґрунтованості скарги та визнання оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності саме неправомірними, або про відмову у задоволенні скарги у разі встановлення факту вчинення дій в межах повноважень державного виконавця, або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

За таких обставин, з врахуванням наявних матеріалів, встановлення факту звернення із скаргою у непередбачений законом спосіб для захисту прав скаржника ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, при вчиненні вказаних скаржником дій, права скаржника не порушував, а тому, суд з мотивів викладених вище, постановляє ухвалу про відмову у задоволенні вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 260, 353-355, 447-451 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в:

в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, стягувач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», переможець прилюдних торгів ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя А.Новак