Провадження № 2/641/128/2018 Справа № 641/3084/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого- судді - Григор'єва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» про стягнення середнього заробітку, компенсації заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, про стягнення з ДП «Харківське конструкторського бюро з двигунобудування» середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку за період з серпня 2016 року по травень 2017 року у сумі 35418,00 грн., компенсації у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати у сумі 2056,01 грн. та моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі наказу № 257к від 10.09.2002 року він 11.02.2002 року був прийнятий на роботу на посаду майстра гальванічної дільниці КП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» де працював до 29.07.2016 року і був звільнений за власним бажання. В день звільнення відповідачем не було проведено з ним повний розрахунок. Заборгованість по заробітній платі за період з березня по липень 2016 року склала 17708,98 грн., що стало підставою для звернення до суду заявою про видачу судового наказу. 09.08.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано судовий наказ, яким з ДП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» на його користь стягнута нарахована, але не виплачена заробітна плата. Судовий наказ набрав чинності 29.08.2016 року та 07.09.2016 року пред'явлений ним до примусового виконання. До теперішнього часу судовий наказ, виданий Комінтернівським районним судом м. Харкова не виконаний ні в добровільному, ні в примусовому порядку. Відповідач грубо порушив вимоги ст. 116 КЗпП України, тривалий час без поважних на то причин не виконує судовий наказ, в зв'язку з чим з відповідача підлягає стягненню на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з серпня 2016 року по травень 2017 року включно у розмірі 35418,00 грн. Крім того з відповідача підлягає стягненню компенсацій заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною її виплатою у розмірі 2056,01 грн. Таким чином, внаслідок невиплати протягом значного проміжку часу заробітної плати позивач зазнає матеріальних труднощів, а порушення відповідачем його конституційних прав на своєчасне отримання заробітної плати та достатній рівень життя призводило до тяжких моральних страждань. Позивач через брак коштів не може вести нормальний спосіб життя, придбавати необхідні продукти харчування, предмети побуту та ліки, сплачувати своєчасно комунальні послуги, спричинену моральну шкоду він оцінює в 20000,00 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що з моменту відкриття виконавчого провадження їх з позивачем відносини щодо виплати заборгованості із заробітної плати перестали регулюватися КЗпП України і стали регулюватися Законом України «Про виконавче провадження». Виконання судових рішень носить публічно-правовий характер. Позовна заява по суті зводиться до скарги на невиконання судового рішення. В зв'язку з тим, що органами ДВС здійснюється примусове виконання цілого ряду рішень стосовно підприємства на майно та кошти підприємства накладено арешт. Вказане в свою чергу суттєво утруднює ведення господарської діяльності підприємством та утруднює здійснення розрахунків. Через відсутність коштів на рахунках, їх рахунки фактично заблоковані. На сьогоднішній день розблоковано лише один поточний рахунок і то лише в частині виплати заробітної плати і нарахувань на заробітку плату. Тому з розблокованого рахунку вони можуть здійснювати лише виплату заробітної плати і нарахування на заробітну плату, здійснювати інші платежі вони не можуть. Оскільки виконавче провадження про стягнення заборгованості з заробітної плати було відкрито 16.09.2016 року і не було виконано протягом шести місяців, вважають, що зі спливом шести місяців від дня відкриття виконавчого провадження боржником за вказаним боргом фактично стала держава. Відповідно до наказу по ДП ХКБД від 06.04.2016 року № 51 вирішено встановити з 07.06.2016 року по 31.12.2016 року для 100 % фактичної чисельності працівників підприємства одноденну робочу неділю з додатковими неробочими днями, з оплатою пропорційно відпрацьованому часу. Позивач був ознайомлений з цим наказом. Відповідно до наказу ДП ХКБД від 14.12.2016 року № 143 вирішено встановити з 15.02.2017 року по 31.12.2017 року для 100 % фактичної чисельності працівників підприємства одноденну робочу неділю з додатковими неробочими днями. Отже вказаним наказом було вирішено встановити на підприємстві з 15.02.2017 року по 31.12.2017 року один робочий день - понеділок. Виробничий підрозділ де працював позивач на цей час на їх підприємстві відсутній. Навіть якщо позивач має право на виплату середнього заробітку, то тільки за 64 робочі дні. Стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати задоволенню не підлягає, оскільки стягнення з підприємства двох однакових по суті санкцій є неможливим. Крім того позивач наводить неправильний розрахунок компенсації, а саме нараховує компенсацію на наявну суму боргу за період з 01.04.2016 року по 30.04.2017 року, вважають, що така компенсація може нараховуватися лише за кожен місяць окремо. Що стосується моральної шкоди, то в позовній заяві відсутні достатні відомості, які б свідчили про спричинення позивачу моральної шкоди. Просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 01.06.2017 року за клопотанням позивача з ДП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» були витребувані відомості щодо кількості відпрацьованих годин ОСОБА_1 за останні два місяці, що передували звільненню, а також відомості щодо розміру середньогодинної та середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1

Ухвалою суду від 12.09.2017 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 та клопотанням представника відповідача витребувано у ДП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» відомості щодо кількості відпрацьованих годин ОСОБА_1 за останні два місяці, що передували звільненню, тобто в червні і липні 2016 року, а також відомості щодо розміру середньогодинної та середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 за вказаний період часу.

Витребувано з Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова відомості щодо кількості відпрацьованих годин ОСОБА_1 за останні два місяці, що передували звільненню, тобто в червні і липні 2016 року, а також відомості щодо розміру середньогодинної та середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 за вказаний період часу.

Витребувано з Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області інформацію щодо ходу виконання судового наказу Комінтернівського районного суду м. Харкова № 641/6714/16-ц від 30.08.2016 року у рамках виконання провадження ВП № 52284625 щодо стягнення на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 17708,98 грн. В тому числі інформацію про суму коштів, які надійшли від ДП ХКБД (код 14313582) на виконання вказаного судового наказу (якщо такі кошти надходили), чи виконується вказане виконавче провадження у рамках зведеного виконавчого провадження і якщо виконується, то надати інформацію про хід виконання зведеного виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач працював на ДП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» на майстра гальваничної дільниці, що підтверджується, трудовою книжкою, довідками про нарахування заробітної плати та не заперечується відповідачем.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 був звільнений з ДП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» 29.07.2016 року на підставі наказу № 59к від 29.07.2016 року.

Згідно довідки наданої ДП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за період з березня 2016 року по липень 2016 року становила 17708,98 грн.

Відповідно до судового наказу виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова 09.08.2016 року з ДП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 17708,98 грн., яка виникла за період з березня-серпня 2016 року.

Постановою старшого державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 641/6714/16-ц виданого 30.08.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова.

Постановою заступника начальника ГТУЮ з питань Державної виконавчої служби- начальником Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області Лактіним І.С. постановлено передати матеріали виконавчого провадження з Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області Григорян Б.А. від 19.02.2017 року прийнято виконавче провадження № 52284625 з примусового виконання судового наказу, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ДП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в розмірі 17708,98 грн.

Згідно відповіді державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області Григорян Б.А. від 20.04.2017 року зазначено, що на момент подання заяви ОСОБА_1 кошти за березень-серпень 2016 року в сумі 17708,97 грн. не стягнуті.

Згідно інформації відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області щодо виконання виконавчого провадження № 52284625 щодо стягнення коштів з ДП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» на користь ОСОБА_1 від 20.11.2017 року зазначено, що у відділі перебувала зведене виконавче провадження № 50356444, до складу якого входило виконавче провадження № 52284625. За результатами здійснених державним виконавцем заходів 19.10.2017 року і 20.10.2017 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти у розмірі 94890,73 грн. і 412,44 грн., які були розподілені відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» в порядку надходження виконавчих документів, а саме були перераховані стягувачам, які подали виконавчі документи 17.05.2016 року.

На виконання ухвали суду від 12.09.2017 року Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова надало з Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 по страхувальнику ДП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування». Згідно даних відомостей в червні 2016 року сума заробітної плати ОСОБА_1 становить 4503,41 грн., кількість днів стажу в місяці - 30 днів, а липня 2016 року саму заробітної плати - 6657,67 грн., кількість днів стажу в місяці - 29 днів.

Згідно приписів ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення . Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати в день звільнення належних працівникові сум, підприємство повинно виплатити його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку при наявності вини власника або уповноваженого органу.

Судом встановлено, що відповідач в порушення вимог ст.. 116 КЗпП України не провів з позивачем остаточного розрахунку.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні , що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства , установи організації, суми в день звільнення , коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності цьому своєї вини.

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо відсутності його вини у невиплаті заробітної плати, оскільки відсутність коштів та наявність арешту на рахунках не є виключає відповідальності роботодавця. Твердження представника відповідача, що зі спливом шести місяців після відкриття виконавчого провадження борг підприємства переходить на борг держави, то таке твердження не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 №100 (далі - Порядок №100) «У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата».

Матеріали справи містять три довідки про доходи ОСОБА_1, довідка № 255/63 від 02.08.2016 року де зазначено, що заробітна плата за червень 2016 року складала 3580,00 грн. за липень 2016 року складала 5293,05 грн., довідка № 110 від 18.07.2017 року де зазначено, що заробітна плата за травень 2016 року складала 1216,27 грн., за червень 2016 року складала 4481,66 грн., довідка № 120 від 10.10.2017 року де зазначено, що заробітна плата за червень 2016 року складала 4481,66 грн. за липень 2016 року складала 2485,71 грн., довідка № 6 від 15.01.2018 року де зазначено, що заробітна плата за травень 2016 року складала 1216,27 грн., за червень 2016 року складала 4481,66 грн., за липень 2016 року складала 2485,71 грн.

Всі довідки про заробітну плату видані ДП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування», аналізуючи надані довідки суд приймає до уваги довідку № 6 від 15.01.2018 року, оскільки розмір заробітної плати зазначений в ній відповідає розміру заробітної плати, яка мається в індивідуальних відомостях про застраховану особу, яка надана суду Управлінням пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова. Оскільки при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються: компенсація за невикористану відпустку, то розмір заробітної плати ОСОБА_1 за червень 2016 року склав 4503,62 грн., а за липень 2016 року склав 2593,44, то середній розмір заробітної плати становить 4503,62+2593,44=7097,06 грн./2= 3548,53 грн.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, у відповідності до приписів ст.117 КЗпПУ підлягає стягненню з відповідача середня заробітна плата ОСОБА_1 за період серпня 2016 року по травень 2017 року включно 3548,53*10 = 35485,30 грн.

Відповідно до ст. 43 Конституції України усі громадяни України мають право на своєчасне одержання винагороди за працю, а згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.02.2012 року право фізичних та юридичних осіб на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок порушення їхніх прав, свобод та законних інтересів, має конституційно-правову природу і передбачено в статтях 32, 56, 62, 152 Основного Закону України.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, моральна шкода відшкодовується власником або уповноваженим ним органом працівнику у випадку, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, утраті нормальних життєвих зв'язків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що своїми неправомірними діями відповідач порушив Конституційне право позивача на заробітну плату, грубо посягає на право власності, позбавляючи ОСОБА_1 можливості користуватись та розпоряджатись заробленими грошима, що спричинило йому моральну шкоду, тому в частині відшкодування моральної шкоди на його користь підлягає задоволенню в розмірі 1000 грн.

Відповідно до статті 2 Закону України 19 жовтня 2000 року №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» (далі - Закон №2050) компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходам відповідно до зазначеного закону слід розуміти, в том числі, заробітну плату (грошове забезпечення).

Відповідно до приписів п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. №159 (далі - Порядок №159) сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Згідно розрахунку наданого позивачем за період з 01.04.2016 року по 30.04.2017 року за даними статистики приріст індексу споживчих цін склав 1,161, отже розмір компенсації заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною її виплатою дорівнює 17708,98 грн. * 1, 161 %= 205601 : 100 = 2056,01 грн. Наданий позивачем розрахунок суд приймає, оскільки він зроблений відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню і з відповідача ДП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» на користь позивача підлягає стягненню підлягає стягненню: середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку за період з серпня 2016 року по травень 2017 року у розмірі 35485,30 грн., сума компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у сумі 2056,01 грн. і підлягає частковому задоволенню моральна шкода у розмірі 1000 грн., а всього підлягає стягненню 38541,31 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ДП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 76-78, 82, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 44, 115, 116, 117, 237-1 КЗпП України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з серпня 2016 року по травень 2017 року включно у розмірі 35485,30 грн., компенсацію у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати у розмірі 2056, 01 грн., моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн., а всього стягнути 38541 (тридцять вісім тисяч п'ятсот сорок одна) грн. 31 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Відповідач: Державне підприємство «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування», , м. Харків, вул. Морозова 13.

Повний текст рішення суду виготовлений 16.02.2018 року.

Суддя: Б. П. Григор'єв