ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2982/16-ц
Провадження № 2/210/345/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" лютого 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.,

за участі секретаря Соколовської Т.О.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради про зміну правовідношення, шляхом внесення змін в договір оренди приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся 09.06.2016 року до суду з позовною заявою, яка неодноразово уточнювалася. В останній редакції від 19.12.2016 року просить змінити правовідношення між ним та ОСОБА_5 комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради в договорі оренди від 31.08.2007 року №1/35 шляхом внесення змін у п.п.1 договору наступного тексту: «Орендодавець» передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно (надалі обєкт оренди) нежитлове приміщення на 8-ому поверсі житлового будинку, загальною площею 67,4 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. О.Поля, буд.1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 квітня 2004 року між ним, як членом спілки художників України та ОСОБА_5 комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради укладений договір оренди. Предметом договору оренди був об'єкт нерухомості комунальної власності міста - нежитлове приміщення на 8-му поверсі житлового будинку (творча майстерня), загальною площею 66,9 м2, за адресою м. Кривий Ріг, вул. Жовтнева, буд.1. Через рік, 22.04.2005 року повторно між ними був укладений новий договір оренди за № 1/26, де також була зазначена загальна площа цього об'єкту 66,9 м2. Однак, у договорі оренди від 31 серпня 2007 року загальна площа об'єкта оренди зазначена - 80,04 м2. До фактичної площі об'єкта оренди було додано 50% площі сходинкової клітки (площадки) - 14 м2 (28 м2 : 2), що в загальному розмірі і становить 80,4 м2. При підписанні цього договору його ніхто не попереджав щодо неправомірного збільшення загальної площі спірного об'єкта оренди (художньої майстерні) і відповідно він, через неуважність підписав цей договір та оплачував оренду у завищеному розмірі. Оскільки, у досудовому порядку зазначене питання не було вирішено, він звернувся у 2012 році до суду щодо визнання недійсним п.1.1 договору. Рішенням суду його вимоги задоволено частково та визнано недійсним зазначений пункт договору щодо невірного розрахунку площі обєкта оренди. Однак, рішення суду відповідачем не виконано, з посиланням на закінчення строку дії договору. Оскільки, за даними інвентарної справи дійсна загальна площа орендованого приміщення складає 67,4 кв.м, просив внести зміни до договору оренди також і в цій частині.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6 підтримав позов, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просив позовні вимоги в редакції від 19.12.2016 року задовольнити, пояснив, що відповідачем неправомірно у договорі оренди від 31.08.2007 року завищено загальний розмір площі спірного обєкта оренди, шляхом включення 50% площі сходинкової клітки, з чим позивач не погоджується. У теперішній час позивач продовжує користуватися нежитловим приміщенням. Просив позов задовольнити з урахуванням зміненого розміру площі обєкта оренди.

Представник відповідача ОСОБА_5 комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, що договір оренди діяв з 20.08.2007 року по 19.08.2008 року включно. На підставі п.10.6 Договору пролонгований до 19.08.2013 року. Листом від 22.07.2013 року позивача повідомлено про закінчення дії договору 19.08.2013 року та зазначено, що у звязку з наявністю боргу з орендної плати, договір продовжено не буде. Однак позивач до теперішнього часу продовжує користуватися нежитловим приміщенням, не зважаючи на відсутність договірних правовідносин між сторонами.

Суд, вислухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 06 квітня 2004 року між ОСОБА_2, як членом спілки художників України, та ОСОБА_5 комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради укладений договір оренди № 1/88. Предметом договору оренди був об'єкт нерухомості комунальної власності міста - нежитлове приміщення на 8-му поверсі житлового будинку (творча майстерня), загальною площею 66,9 м2, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Жовтнева, буд.1. Термін дії договору з 06.04.2004 р. по 01.04.2005 р. включно ( справа №408/4082/12, а.с.103).

Потім, 22 квітня 2005 року між вищезазначеними сторонами укладений новий договір оренди за № 1/26 щодо оренди спірного обєкту нерухомості (а.с.4), в якому також була зазначена загальна площа об'єкту оренди 66,9 м2 ( справа №40/4082/12, а.с.35).

31 серпня 2007 року вищезазначений договір оренди був подовжений шляхом укладення нового договору оренди обєктів нерухомості комунальної власності міста за № 1/35 (а.с.5). Однак, у п.1.1. цього договору збільшена загальна площа об'єкта оренди 80,04 м2.

Не погоджуючись з визначеним розміром площі обєкту оренди, позивач у 2012 році звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради про визнання недійсним окремої частини договору оренди приміщення. Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 13.06.2013 року встановлено, що до фактичної площі об'єкта оренди було додано 50% площі сходинкової клітки (площадки) - 14 м2 (28 м2 : 2), яка в загальному розмірі і становить 80,4 м2; позов задоволено частково: визнано з 31 серпня 2007 року недійсною частину п.1.1 Договору оренди обєктів нерухомості комунальної власності міста від 31 серпня 2007 року № 1/35 укладеного між сторонами щодо встановлення загальної площі обєкту оренди 80,4 м. кв; зобовязано сторони у Договорі оренди обєктів нерухомості комунальної власності міста від 31 серпня 2007 року № 1/35 вирішити питання щодо укладення п.1.1. Договору, а саме, стосовно розміру площі обєкта оренди; у задоволенні позовних вимог щодо зобовязання відповідача викласти п.1.1 Договору оренди обєктів нерухомості комунальної власності міста від 31 серпня 2007 року № 1/35 укладеного між сторонами у конкретній редакції відмовлено. Рішення не оскаржено, набрало законної сили 25.06.2013 року (а.с.14-16).

Нежитлове приміщення (споруда) за адресою: вул..Жовтнева,1 знаходиться на балансі управління комунальної власності міста, загальна площа - 66,9 кв.м, що підтверджується довідкою про балансову належність приміщення (споруди), виданої відділом УКВМ виконкому Криворізької міської ради ( справа №40/4082/12, а.с.6) та належить на праві комунальної власності Територіальній громаді міста ОСОБА_1 в особі Криворізької міської ради, що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого нежитлове приміщення, вбудоване в восьмий поверх житлового будинку «А 7-8», має загальну площу 81,72 кв.м, в тому числі місця загального користування 14,32 кв.м (а.с. 77).

Станом на 24.07.2013 року позивач мав заборгованість з оренди перед КП «Парковка та реклама» в сумі 10448,67 грн., пеня - 142,82 грн., що вбачається з листа відповідача (а.с.12).

Заступник начальника управління комунальної власності своїм листом №3340 від 22.07.2013 року попередив позивача про закінчення терміну дії договору оренди 19.08.2013 року та повідомив, що у звязку з наявністю боргу з орендної плати перед КП «Парковка та реклама», договір продовжено не буде (а.с.11).

В листі відповідача №448 від 05.02.2016 року щодо внесення змін до договору оренди позивачу відмовлено у внесенні змін та повідомлено про припинення дії договору №1/35 від 31.08.2017 року з 19.08.2013 року та наявність позову ОСОБА_5 комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради до ОСОБА_2 про витребування майна, що безпідставно використовується (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості( ст.627 ЦК України).

Частинами 1,2 статті 810 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом.

Згідно ч.1,2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно

необхідне для потреб його власника (ч.3 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Позивач виконував договірні зобовязання неналежним чином, у звязку з чим виникла заборгованість по оплаті за договором оренди та власник майна, після закінчення терміну дії договору, не побажав укладати договір оренди на новий термін.

Статтею 26Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або

орендодавцем. Договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін.

На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив

погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен

відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення

або загибель майна сталися не з його вини ( ч.1 ст.27 Закону).

Позивач звернувся до суду з вимогою змінити правовідношення між ним та відповідачем в договорі оренди від 31.08.2007 року №1/35 шляхом внесення змін у п.п.1 договору.

Згідно ч.1 ст.653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Так, в п.11.1 договору оренди від 31.08.2007 року №1/35 зазначено: «Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно (надалі обєкт оренди) нежитлове приміщення на 8-ому поверсі житлового будинку, загальною площею 80,04 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Жовтнева, буд.1, для використання під розміщення творчої майстерні, балансоутримувачем якого є УКВМ. Обєкт оренди об лаштований холодним водопостачанням, каналізацією, центральним опаленням, електромережею».

Позивач просить змінити правовідношення між сторонами договору та викласти п.1.1. Договору у наступній редакції: «Орендодавець» передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно (надалі обєкт оренди) нежитлове приміщення на 8-ому поверсі житлового будинку, загальною площею 67.4 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. О.Поля, буд.1».

Згідно з ст. 55 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, зміна правовідношення.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Зміна правовідношення це спосіб захисту , який полягає у трансформації одних правовідносин в інші, переростання одного обовязку в інший, покладенні на боржника нового обовязку.

Характерною особливістю зміни та припинення правовідношення є їхня направленість на майбутнє. В свою чергу, як випливає з назви, зміна і припинення правовідношення можуть наступати лише в разі його попереднього виникнення і в процесі існування.

Договір оренди від 31.08.2007 року №1/35, укладений між сторонами, припинений 13.08.2013 року, оскільки власник майна, після закінчення терміну дії договору, не побажав укладати договір оренди на новий термін.

Отже, позивач просить змінити правовідносини у договорі, який на час звернення позивача до суду припинив свою дію у звязку з закінчення терміну дії.

Разом із тим, позивачем заявлено вимогу про внесення змін до п.1.1 Договору , що є не зміною правовідносин, а істотною умовою договору, оскільки стосується розміру площі обєкту оренди , спір щодо невірного зазначення розміру якої в договорі оренди вже вирішено рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 13.06.2013 року.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, - і за її межами ( ст. 14 ЦПК України).

Позивачем зазначено, що рішення суду від 13.06.2013 року не виконано, проте позивач не надав доказів щодо звернення до відділу державної виконавчої служби з метою примусового виконання рішення суду. Невиконання рішення суду від 13.06.2013 року не є підставою для звернення до суду з тим самим спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Крім того, зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.625 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Предметом спору є договір укладений між двома сторонами, де суд не є стороною у договорі, а тому, не може втручатись у визначені договором відносини, оскільки, сторони у договорі є вільними у своєму волевиявленні.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки суд не наділений повноваженнями самостійно визначити умови договору, в даному випадку розмір площі договору оренди ; питання щодо недійсності частини п.1.1 Договору в частині розміру площі обєкту оренди - 80,04 кв.м, вирішено рішенням суду, яке набрала законної сили ; станом на день звернення до суду спірний договір оренди є припиненим, у звязку з чим відсутні підстави для зміни правовідносин, які припинили своє існування до звернення позивача до суду з цим позовом .

Відповідно до вимог ст. 141ЦПК України, у звязку з відмовою у задоволенні позову суд не відшкодовує позивачу судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 16, 626,653,810 ЦК України ст. ст. 4,5,13,77,121,141,265, 354 ЦПК України, ст.ст.17,26,27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» , суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради про зміну правовідношення, шляхом внесення змін в договір оренди приміщення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Р. Є. Скотар