Справа № 526/2332/17
Провадження № 2/526/49/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Тищенко Л. І.

при секретарі Синепол С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Антонова Т.В. про визнання права власності на спадщину,

в с т а н о в и в:

до суду звернувсяОСОБА_1 з позовною заявою доОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину.

У позовній заяві позивач вказує, що на час ліквідації колгоспного двору, у домоволодінні по АДРЕСА_1 проживали його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також баба ОСОБА_7, кожен з них отримав у власність по 1/3 частині вказаного нерухомого майна.

ІНФОРМАЦІЯ_5, померла баба ОСОБА_7 Після її смерті спадщину фактично прийняла мати позивача ОСОБА_6, але нотаріально не оформила спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 померла, спадщину після її смерті прийняв батько ОСОБА_5 На його ім'я Гадяцькою ДНК видавалося свідоцтво про право на спадщину на належний матері земельний пай.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер батько. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді домоволодіння по АДРЕСА_1, присадибної земельної ділянки площею 0,43 га та двох земельних паїв.

Позивач та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у добровільному порядку провели розподіл спадщини. Відповідно до угоди, йому - ОСОБА_1 переходив належний батькові житловий будинок з допоміжними будівлями та присадибна земельна ділянка, а спадкоємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - земельні паї.

22 вересня 2017 року приватним нотаріусом Антоновою Т.В. засвідчено укладену між ними угоду та видані свідоцтва про право на спадщину, зокрема позивач отримав у спадщину присадибну земельну ділянку загальною площею 0,43 га, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали земельні паї.

Проте, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння, незважаючи на домовленість, нотаріусом не внесено зазначене нерухоме майно до договору про розподіл спадщини за законом, а видано відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на домоволодіння по АДРЕСА_2

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

ВідповідачіОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, в яких також зазначили, що між ними та позивачем у добровільному порядку вирішено питання розподілу спадщини, тому заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус Антонова Т.В. у судове засідання також не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її часті.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину підлягають до задоволення, з таких підстав.

Відповідно довідки виконавчого комітету Сарівської сільської ради від 31.05.2017 № 1312/02-46, будинковолодіння по АДРЕСА_1, станом на 01.07.1990 згідно погосподарської книги НОМЕР_2 особовий рахунок НОМЕР_3 відноситься до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору, станом на 01.07.1990 були: голова домогосподарства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина ОСОБА_6, теща ОСОБА_7.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме їм фактично належить по 1/3 частині кожному житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_3

Відповідно до свідоцтва про одруження, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.05.1959 року. Дошлюбне прізвище ОСОБА_6 - ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого виконавчим комітетом Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, актовий запис № 76.

Зі змісту свідоцтва про народження, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, слідує, що померла ОСОБА_7 була її матір'ю.

У довідці виконавчого комітету Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 2105/02-46 від 20.10.2017 зазначено, що померла ОСОБА_7 була зареєстрована та проживала станом на 16.10.1991 за адресою: АДРЕСА_3 На день її смерті разом з нею були зареєстровані ОСОБА_5 - зять та ОСОБА_6 - дочка. Інших зареєстрованих осіб станом на 16.10.1991 за вказаною адресою не значилось.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого Сарівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, актовий запис № 20.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 2102/02-46 від 20.10.2017 зазначено, що померла ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала станом на 09.03.2008 за адресою: АДРЕСА_3 На день її смерті разом з нею був зареєстрований чоловік ОСОБА_5 Інших зареєстрованих осіб станом на 09.03.2008 за вказаною адресою не значилось.

Зі змісту повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 11 від 19.01.2018 слідує, що після померлої 09.03.2008 ОСОБА_6 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа № 102/2011 заведена на підставі фактичного прийняття. 22 лютого 2011 року видавалось свідоцтво про право на спадщину на ім'я ОСОБА_5 на пайову земельну ділянку. Відомості про інших спадкоємців відсутні.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 332506, виданого виконавчим комітетом Сарівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7, актовий запис № 33.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 2103/02-46 від 20.10.2017, померлий ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав станом на ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_3 На день смерті був зареєстрований один.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Даний факт підтверджується свідоцтвами про народження.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антонової Т.В. № 21 від 01.02.2018, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 22 вересня 2017 року між спадкоємцями був укладений договір про розподіл спадщини за законом, згідно якого 22.09.2017 були видані свідоцтва про право на спадщину - спадкоємцю ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,13 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) та на земельну ділянку площею 0,3019 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою АДРЕСА_4; спадкоємцю ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,0543 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області; спадкоємцю ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,0550 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

Постановою приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антоновою Т.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.11.2017 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на будинок за адресою: вул. АДРЕСА_4, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою:АДРЕСА_4 житловий будинок позначений літерою А-1,а загальною площею - 58,3 кв.м, житловою площею - 22,7 кв.м, погріб літ. Б, літня кухня літ. В, сарай літ. Г, огорожа № 1, колодязь № 2.

Право власності на вказаний садибний житловий будинок з господарськими будівлями зареєстровано не було, про що свідчить відсутність запису у графі «Реєстраційний №» технічного паспорта, виготовленого станом на 06.06.2017, а також підтверджується довідкою ПП Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» № 221 від 12.06.2017.

Аналізуючи досліджені докази, судом встановлено, що нотаріально оформити спадкове домоволодіння у порядку ст. 1267 ЦК України позивач не має можливості, оскільки на вказане майно відсутні правовстановлюючі документи.

Відповідачі визнали позов, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість, у відповідності до ст. 182 ЦК України, підлягає державній реєстрації.

Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Відповідно до ст. 1261 ЦК - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Згідно ч. 3 ст. 1267 ЦК України, спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість у порядку спадкування за законом.

Визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. п. 1 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 328, 1261, 1267, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Антонова Т.В. про визнання права власності на спадщину задовольнити.

Визнати заОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4, що залишилось після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 і в цілому складається з позначених у технічному паспорті літерами «А-1а» житлового будинку, «Б»- погреба, «В»-літньої кухні, «Г»-сараю, №1-огорожі, №2-колодязя.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий Л. І. Тищенко