Справа №463/3218/17
Провадження №4-с/463/7/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника заінтересованої особи ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», на дії та постанови державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати рішення, дії державного виконавця Ващишин М.А. неправомірними та зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника, усунути порушення та понести судові витрати через порушення відносно заявника.

В обґрунтування скарги покликався на те, що у Личаківському ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області знаходиться на виконанні виконавчий документ № 463/4040/15-ц від 07.03.2017р. про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» в розмірі 202 000 грн. З постановою про відкриття провадження не погоджується, вважає її незаконною а дії державного виконавця Ващишин М.А. безпідставними та протиправними, що порушують права людини. Зокрема, 20.06.2017р. батьком боржника отримано наручно лист Личаківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області, яким повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження від 14.06.2017р., винесеному при примусовому виконанні виконавчого листа № 463/4040/15-ц. Така постанова відкрита заднім числом 14.06.2017р. і доведена до боржника листом без повідомлення про вручення. В такій постанові не розяснено процесуальні права та обовязки боржника як сторони виконавчого провадження. Представник заявника 22.06.2017р. близько 16.45 год. намагалась ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження, попередньо написавши і зареєструвавши відповідну заяву, однак державний виконавець Ващишин М.А. відмовила в реалізації цього права. Також, постановою про відкриття виконавчого провадження зобовязано боржника подати декларацію про доходи і майно, що вважає неправомірним, оскільки знову ж таки не розяснено прав та обовязків сторони боржника, строки подання декларації, порядок подання, відповідальність за неподання та ін. Крім того, передбачено 5-денний строк для подання декларації з моменту відкриття виконавчого провадження, однак про такий обовязок боржник дізнався лише 20.06.2017р. Також, відсутнє документальне підтвердження понесення авансового платежу винагороди виконавця, у звязку з чим відсутні підстави стягувати борг у розмірі 202 000грн. Боржника виконавчого провадження не повідомлено про можливість добровільного виконання рішення суду, а також не повідомлено ні стягувача, ні боржника про можливість направлення виконавчого документа про стягнення періодичних платежів підприємству, яке виплачує боржнику заробітну плату для здійснення відрахувань. Крім того, на утриманні боржника є непрацездатні батьки, і його доходи є єдиним джерелом для існування, в тому числі для утримання батьків. Станом на березень-квітень триває касаційне оскарження рішення суду, за яким видано виконавчий лист та у постанові про відкриття виконавчого провадження не зазначено про строки і порядок оскарження рішення державного виконавця згідно частини, пункту, норми статті Закону. В кінцевому, постанова про відкриття провадження є незрозумілою стороні виконавчого провадження та з огляду на вищенаведені обставини в сукупності, вважає рішення про відкриття виконавчого провадження у вигляді постанови незаконним і необґрунтованим, а дії державного виконавця безпідставними, незаконними, протиправними, що суперечать інтересам державної служби і порушують верховенство права, з приводу чого подав згадану скаргу.

В процесі розгляду справи заявою від 14.08.2018р. скаржник уточнив вимоги скарги та в кінцевому просить скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження, про звернення стягнення на заробітну плату, про арешт майна та визнати рішення, дії державного виконавця неправомірними. Щодо мотивів додатково зазначив, що під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження довідався про існування постанови про арешт майна боржника, яка винесена одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження однак не надіслана на адресу боржника. Згідно письмового заперечення представника ДВС, постанова про відкриття виконавчого провадження вручена ОСОБА_4, який не є стороною виконавчого провадження. Крім того, 17.05.2016р., тобто ще до відкриття виконавчого провадження у відділ ДВС надійшла електронна відповідь від Управління ПФ, що також свідчить про незаконність дій державного виконавця. Також, рішення суду за яким видано виконавчий лист переглядається в касаційному порядку. Судом касаційної інстанції ухвалою від 12.07.2017р. зупинено виконання рішення суду, однак державним виконавцем не прийнято рішення про зупинення виконавчого провадження.

В судове засідання скаржник не зявився, хоча про дату, місце та час розгляду скарги повідомлений належним чином. Скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи стягувача у виконавчому провадженні в судовому засіданні проти обґрунтованості скарги заперечила, оскільки рішення та дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства. Просить в задоволенні скарги відмовити.

Державний виконавець Личаківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3, рішення та дії якої оскаржуються в судове засідання не зявилась. Згідно листа № 1132 від 05.02.2018р., яке подано за підписом державного виконавця Кичми С.І., державний виконавець Ващишин М.А. перебуває в декретній відпустці. При цьому, попередньо, за підписом в.о. начальника Личаківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення проти скарги, в яких зазначається, що після отримання виконавчого документа державним виконавцем вживались заходи для забезпечення виконання рішення суду, і зокрема 14.06.2017р. скеровано електронні запити в ГУ ПФУ та ДПС щодо встановлення джерел доходів боржника, на які отримано відповідь про відсутність таких. В подальшому, 20.06.2017р. державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку скеровано за місцем отримання доходів у ПАТ «Львівський локомотиворемонтний завод». Сам виконавчий документ відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», був предявлений у встановлені строки та за належною підвідомчістю, у звязку з чим не було підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження. Крім того, виконавчий документ зареєстрований в органі ДВС 12.06.2017р. та 13.06.2017р. переданий державному виконавцю, внаслідок чого відкриття виконавчого провадження 14.06.2017р. проведено у строки встановленні законом. Враховуючи наявність належним чином засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження, вважаю можливим розглянути скаргу без участі посадової особи, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення прав чи свобод заявника.

Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, копії матеріалів виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги належить відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що на примусовому виконанні у Личаківському ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області знаходиться виконавчий лист № 463/4040/15-ц, виданий Личаківським районним судом м. Львова 07.03.2017р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця боргу в сумі 202 000 грн.

Постановою державного виконавця Ващишин М.А. від 14.06.2017р. (а.с.13) відкрито виконавче провадження ВП № 54129102 з примусового виконання згаданого виконавчого листа.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Вимоги до виконавчого документа визначені у ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а згідно ч. 1 ст. 12 цього Закону, виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За правилами ч. 1 ст. 24 цього Закону, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до матеріалів справи (а.с.69, 70), виконавчий документ відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», крім того, предявлений у визначений законом строк та за місцем проживання боржника із сплатою авансового внеску, що стверджується копією відповідного платіжного доручення від 24.03.2017р. (а.с.71) у звязку з чим державний виконавець правомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, а відповідні мотиви скарги слід вважати неспроможними.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

ОСОБА_6 не зобовязує державного виконавця в постанові про відкриття виконавчого провадження розяснювати процесуальні права та обовязки боржника, а про необхідність подання декларації згадується в оскаржуваній постанові, відповідні мотиви скарги також не можуть вважатись підставою для скасування цієї постанови.

Крім того, ОСОБА_6 не встановлює обовязку державного виконавця повідомляти боржника про можливість добровільного виконання рішення суду, а ст. 7 цього Закону, на яку міститься посилання в мотивах скарги застосовується до виконавчих документів про стягнення періодичних платежів, а не про стягнення боргу в повному обсязі.

Доказів про те, що представнику стягувача чинились перешкоди або було відмовлено в ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження матеріали скарги не містять, як і не містять самої заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Строк подання декларації про доходи та майно боржника визначений в п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», який відповідно до ч. 5 ст. 26 цього Закону державний виконавець не зобовязаний зазначати в постанові про відкриття виконавчого провадження.

Так само, державний виконавець не зобовязаний надсилати боржнику документальне підтвердження про сплату авансового внеску, який, серед іншого, стягувачем сплачений, що стверджується відповідною квитанцією (а.с.71).

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Враховуючи, що постанова про відкриття виконавчого провадження отримана батьком боржника за адресою, зазначеною у виконавчому документі 20.06.2017р., тобто через 6 днів з моменту її винесення, з врахуванням часу на поштову пересилку в діях державного виконавця відсутні порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Наявність у боржника на утриманні непрацездатних батьків не обмежує державного виконавця у вчиненні виконавчих дій відповідно до Закону, що також свідчить про необґрунтованість відповідних мотивів скарги.

Відсутність в постанові про відкриття виконавчого провадження посилання на конкретні норми закону, які передбачають можливість оскарження такої постанови також не є порушенням Закону, оскільки останній не встановлює такої вимоги.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Ухвалою ВССУ від 12.07.2017р. (а.с.64) зупинено виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, після чого постановою від 14.08.2017р. (а.с.59) зупинено вчинення виконавчих дій, внаслідок чого в діях державного виконавця відсутні порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Що стосується самого касаційного перегляду рішення суду на підставі якого видано виконавчий документ, то така обставина не може свідчити про незаконність дій державного виконавця в цілому, адже за змістом п. 5 ч. 1 ст. 39 цього Закону, у випадку скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, виконавче провадження підлягає закінченню, тоді як відповідно до змісту ч. ч. 1, 5 ст. 35 Закону, у випадку залишення судового рішення в силі, виконавець продовжує його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

ОСОБА_6 в справі яка розглядається постанова про арешт майна боржника винесена під час відкриття виконавчого провадження (а.с.66), дії державного виконавця відповідають ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з чим підстави для скасування такої постанови відсутні. При цьому, відсутність відомостей про направлення боржнику такої постанови самі-по-собі не можуть вказувати на незаконність дій державного виконавця враховуючи також те, що боржником не долучено доказу на підтвердження цієї обставини.

Належного обґрунтування незаконності постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.06.2017р. (а.с.60-61) скарга не містить, при тому що така постанова за оцінкою суду відповідає вимогам ст. ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справі яка розглядається долучені документи матеріалів виконавчого провадження свідчать про те, що під час здійснення виконавчих дій державним виконавцем не порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з чим підстави для визнання дій останнього неправомірними і скасування оскаржуваних постанов відсутні.

Тому, скаргу належить залишити без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 260, 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», про визнання неправомірними дій державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3, скасування постанови ВП № 54129102 про відкриття виконавчого провадження від 14.06.2017 року, постанови ВП № 54129102 про арешт майна боржника від 14.06.2017 року, постанови ВП № 54129102 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.06.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 12.02.2018 року.

Суддя: Леньо С. І.