Справа: 164/2809/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2018 року Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовомОСОБА_2 до Старочорторийської сільської ради Маневицького району Волинської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_5 по смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1. Спадкоємцем по смерті ОСОБА_5 крім позивача є його син ОСОБА_4, який відмовився від прийняття спадщини. ОСОБА_2 прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_2, її представник ОСОБА_6, кожен зокрема, не з'явилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач Старочорторийська сільськарада Маневицького району Волинськї області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, проте до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечував.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Статтею 527 ЦК Української РСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкоємця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_5, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 9).

Відповідно до витягу з погосподарської книги № 1 за 1983-1985 роки та довідки Старочорторийської сільської ради Маневицького району Волинської області № 1936 від 10 жовтня 2017 року, власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 а, є ОСОБА_5, який до дня смерті був зареєстрований та проживав за вищевказаною адресою разом із донькою ОСОБА_2, яка прийняла спадщину шляхом володіння майном, доглядом за будинком та обробітком земельної ділянки (а.с. 11-12).

Відповіддю на усне звернення від 7 грудня 2017 року державним нотаріусом ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5, оскільки позивачем не було надано жодних документів, які підтверджують державну реєстрацію спадкового майна (а.с. 15).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 70/1-16 від 1 лютого 2018 року після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкова справа не заводилась (а.с. 29).

Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 24 жовтня 2017 року року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 13).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 254, 256, 257, 259 ЦК Української РСР, ст. ст. 12, 13, 77, 81, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1266, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинк НОМЕР_1 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_5.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська