У Х В А Л А

Іменем України

21 лютого 2018 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Саламон О.Б., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1, подану через представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відвід судді Деснянського районного суду м.Києва Таран Н.Г. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про відновлення незаконно знесеної частини будинку, який є спільною частковою власністю сторін і третьої особи, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про відновлення незаконно знесеної частини будинку, який є спільною частковою власністю сторін і третьої особи.

Позивачем ОСОБА_1 через представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано до суду заяву про відвід судді Деснянського районного суду м.Києва Таран Н.Г., яку з посиалнням на на ст.ст. 36,39-40 ЦПК України мотивовано тим, що починаючи з першого засідання та в подальшому з боку судді відчувалась одностороння увага почергово, як до висловлювань представника відповідача ОСОБА_6 так і до представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відношення було упереджене. Обґрунтування такої упередженості полягає в тому, що за весь час розгляду справи з боку судді Таран Н.Г. було тільки одне зауваження до представника відповідача, і те було зроблене після того, як представник позивачки ОСОБА_2 звернувся до судді з проханням заборонити представнику відповідача ОСОБА_6 допомогати головуючому у справі керувати судовим процесом. Натомість представникам позивачки неодноразово з боку судді робились зауваження по ходу їх виступів з доводами та аргументами на користь їхньої довірительки. Одностороння прихильність судді до сторони відповідача підтвердилась при розгляді заяви про забезпечення позову ОСОБА_1, а саме заборони відповідачу продовжувати проведення будівельних робіт спільного житлового будинку по АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням Деснянського районного суду в м. Києві в даній справі законної сили. Представники позивача надавали суду значну кількість аргументів щодо забезпечення позову, в яких також були аргументи про те, що відповідач ОСОБА_7 неодноразово ігнорував приписи Державного архітектурно-будівельного контролю, мав адміністративні стягнення у вигляді штрафу. Вагомим, навіть недопустимим приводився в клопотаннях той факт, що будівництво нових конструкцій надбудови другого поверху виконувались в зруйнованій відповідачем частині будинку на стіну старої конструкції, що тягнуло за собою небезпеку для життя мешканців та відвідувачів цього будинку. Встановлені Апеляційним судом м. Києва обставини, які не враховані суддею Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г. при відмові у задоволенні клопотання представників позивача про забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу подальшого незаконного будівництва на місці зруйнованої частини будинку, свідчать про те, що суддя Таран Н.Г. з невідомих причин не вбачає порушення майнових прав позивача та грубих порушень містобудівного законодавства з боку відповідача та може бути необ'єктивною при розгляді справи по суті і в подальшому. Також в підтвердження необ'єктивності судді Таран Н.Г. при розгляді позовних вимог позивача свідчить і та обставина, що при наданні суду показів ОСОБА_5 (матір'ю відповідача ОСОБА_4) в якості свідка, вона в своїх свідченнях наводила значну кількість неправдивих фактів. Після завершення допиту свідка представник позивача ОСОБА_2 намагався поставити уточнюючі запитання, які могли показати, неправдивість свідчень ОСОБА_5, але, суддя Таран Н.Г. в черговий раз відхилила запитання представника позивача, як такі, що, начебто, задані не по суті. Після такого одностороннього підходу до розгляду доводів сторін, представник позивача ОСОБА_2 змушений був висловити рішучий протест такого ставлення, що унеможливлювало з'ясування істини у суді. Вказана вище позиція судді Таран Н.Г. вказує на її упередженість до сторони позивача та викликає сумнів в її об'єктивності, а тому вона підлягає відводу.

Вивчивши доводи скарги, оглянувши надані матеріали справи, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви щодо відводу судді, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першої статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 19.02.2018 Таран Н.Г. було зупинено провадження по вказаній цивільній справі до вирішення питання про відвід судді, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст.40 ЦПК України суд дійшов висновку щодо необґрунтованості поданої представником заяви про відвід судді.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2018 р. заява позивача ОСОБА_1, подана через представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відвід головуючому по справі судді Таран Н.Г., була передана на розгляд судді Саламон О.Б.

Відповідно до ч.ч. 7-8 ст. 40 ЦПК України суд вважав за можливе про проведення розгляду даної заяви без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу суддя зобов'язаний заявити самовідвід та може бути заявлено відвід учасниками справи. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку. Встановлення обставин, вказаних у п.п. 1-4 ч.1ст. 36 цього Кодексу, ст. 37 цього Кодексу звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч.ч.3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов'язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності судді (ч.5 ст.36 ЦПК України).

В заяві не надано доказів про наявність обставин, які б викликали сумнів у безсторонності головуючого в справі судді. Заявником зазначено щодо «упередженості в односторонній увазі до представників сторін», «про неврахування аргументів при вирішенні клопотання щодо забезпечення позову», «односторонній підхід до доводів сторін», при цьому оскарження процесуальних рішень передбачено в передбаченому законом порядку.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Дії головуючого суді Таран Н.Г. відповідають положенням ст. 214 ЦПК України, згідно з якими головуючий зобов′язаний керувати ходом судового засідання, спрямовуючи судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного і об′єктивного з′ясування обставин справи, усуваючи з судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, тому у задоволенні заяви про відвід судді Таран Н.Г. слід відмовити.

Відповідно до ч.11 ст.40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260, 261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні заяви, поданій через представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про відвід судді Таран Н.Г.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя О.Б. Саламон