Справа № 755/1590/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Чуб Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва, із заявою, в якій просить суд: встановити факт того, що ОСОБА_3, місце народження - м. Донецьк, 1975 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьк.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_3 Документом, що підтверджує факт смерті її чоловіка є лікарське свідоцтво про смерть № 6 (форма № 106/у) від 02 січня 2018 року, виданого Республіканським онкологічним центром ім. Проф. Бондаря Міністерства охорони здоров'я Донецької Народної Республіки. Свідоцтво про смерть її чоловіка за місцем його фактичної смерті, тобто у м. Донецьк не видали. Звернувшись, до Головного територіального управління юстиції у м. Києві у відділ державної реєстрації смерті для отримання свідоцтва про смерть її чоловіка ОСОБА_3, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні.

Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 жовтня 1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер.

Документами, що підтверджують факт смерті ОСОБА_3 є довідка про причину смерті від 02 січня 2018 року, лікарське свідоцтво про смерть № 6 від 02 січня 2018 року, виданих Республіканським онкологічним центром ім.. Професора Г.В. Бондаря Міністерства охорони здоров'я Донецької Народної Республіки (а.с. 16-17).

В подальшому, заявник звернулася до Відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_3

Відповідно до листа-відповіді Відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 12 січня 2018 року, у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та форми яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024.

Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким доведено до відома громадян України, державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, їх посадових і службових осіб, що будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворені, обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 2 листопада 2014 року, які проводилися в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані, призначені і діють усупереч Конституції та законам України, а також зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, видані органами на території м. Донецьк Донецької області, довідка про причину смерті, лікарське свідоцтвом про смерть, свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянина ОСОБА_3, що створює перешкоди та робить неможливим оформлення свідоцтва про смерть ОСОБА_3

Державна реєстрація смерті громадянина ОСОБА_3 не може бути проведена на території України, оскільки підтвердженням факту смерті останнього є документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. При цьому, заявник, у зв'язку з викладеними обставинами, позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3

Згідно ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно п.8 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, враховуючи що заявником до матеріалів справи додані документи які доводять факт смерті ОСОБА_3 у м. Донецьк Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_3, та враховуючи те, що ОСОБА_3 помер в районі проведення антитерористичної операції, а реєстрація смерті ОСОБА_3 в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянина ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк Донецької області, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 263-265, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 про введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт смерті, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Донецьк, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьк Донецької області, причина смерті - рак підшлункової залози.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: