Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/798/17
Провадження № 2/506/9/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2018 смт.Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Криворучка П.В.,

при участі секретаря судового засідання Кострик І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт.Окни, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гавиноської сільської ради Окнянського району Одеської області, третя особа Відділ в Окнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року позивачка, в особі свого представника, звернулась в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 06.05.2000р. вона, як член колишнього КСП ім.Фрунзе, Красноокнянського району, була включена до списків громадян, які мають право на земельну частку (пай), після чого їй був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №695886, на території Гавиноської сільської ради Окнянського району Одеської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів 14.07.2000р.

За твердженням позивачки, на підставі рішення Гавиноської сільської ради від 22.08.2001р. №75-ХХІІІ, їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,69га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території вказаної сільської ради, і в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №063855, виданому Гавиноською сільською радою 05.06.2003р. в обмін сертифіката, що повернений в Красноокнянську райдержадміністрацію, вказано, що її номер 510, а сам Акт в Книзі реєстрації зареєстрований під №531.

Понад 10 років, як зазначила позивачка, вона безперешкодно розпоряджалась земельною ділянкою, передаючи її, відповідно до зазначеного Державного акту, у користування юридичним особам, і правомірність видачі вказаного акту ніким не оспорювалась.

У 2017 році вона також мала намір укласти договір оренди, але не змогла цього зробити через відсутність кадастрового номеру, а тому у вересні 2017 року звернулась до землевпорядної організації із заявою про виготовлення Технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та присвоєння кадастрового номеру, на що їй було запропоновано надати необхідні для цього документи, в т.ч. викопіювання з плану землекористування Гавиноської сільської ради.

На її звернення, як стверджує позивачка, Гавиноська сільська рада підтвердила видачу їй згаданого Державного акту на право приватної власності на землю, однак при ознайомленні з Викопіюванням з плану землекористування зясувалось, що ділянка №510 зайнята іншою особою, яка вже отримала на неї всі необхідні документи та кадастровий номер, тобто фактично на одну ділянку видали 2 різних правовстановлюючих документи, двом різним особам.

На цій підставі, як вказала позивачка, землевпорядною організацією їй було відмовлено у виготовленні вищезгаданої документації та було рекомендовано звернутись до суду, для визнання недійсним та скасування державного акту, витребування Сертифікату, з послідуючим виготовленням технічної документації по Сертифікату на іншу ділянку, виділену за згодою Гавиноської сільської ради, отримання кадастрового номеру та реєстрації права власності на землю, що і змусило позивачку на звернення до суду із даним позовом.

Учасники справи в судове засідання не зявились, надавши, відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивачка наполягала на заявлених вимогах, відповідач позов повністю визнав, а третя особа не заперечувала проти задоволення позову, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. /ар.сп. 5, 42, 49-50 /

Всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши всі докази, якими позивачка обґрунтовувала свої вимоги, та проаналізувавши правові норми, що регулюють вказані правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного:

згідно протоколів №№1, 2 загальних зборів КСП ім.Фрунзе Красноокнянського району, Одеської області, від 12.02.2000р. та від 06.05.2000р., позивачка, як новоприбулий член КСП, була включена до списку громадян для видачі сертифікатів на земельну частку (пай), за шлюбним прізвищем «Плешива», відповідно до актового запису за №47 від 25.12.2001р. в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області; /ар.сп. 7-9, 13 /

на підставі рішення Гавиноської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, від 22.08.2001р. №75-ХХІІІ, позивачці, за шлюбним прізвищем «Плешивій», був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №063855, згідно якого їй передана у приватну власність земельна ділянка №510, площею 3,69га., розташована на території вказаної сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; /ар.сп. 11-14 /

листом №31-15-0.330-1725/114 від 22.11.2017р., на заяву позивачки від 15.11.2017р., Відділ в Окнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області повідомив про неможливість надання інформації стосовно виданих документів, із-за відсутності в архіві Відділу документації по розпаюванню КСП ім.Фрунзе Гавиноської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, підтвердивши видачу ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №695886, на території Гавиноської сільської ради Окнянського району Одеської області; /ар.сп. 10 /

із свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД №362 406 від 23.02.1978р., виданого Чорнянською сільською радою Красноокнянського району Одеської області, свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД №041002 від 05.06.2007р., виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області, та паспорту серії КМ 471475 від 07.06.2007р., виданого Красноокнянським РВ ГУМВС України в Одеській області, вбачається, що позивачка, після розірвання шлюбу з ОСОБА_3, повернулась до свого дівочого прізвища «Платонова»; /ар.ср. 13-15 /

відповідно до договору про оренду землі, укладеного 29.05.2000р. та зареєстрованого в Гавиноській сільській раді 27.07.2000р., позивачка передала свою земельну ділянку в оренду КСП «Колос» строком на 20 років; /ар.сп. 16 /

повідомленням від 25.11.2017р., Гавиноська сільська рада Окнянського району Одеської області підтвердила видачу ОСОБА_2, тобто позивачці, державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №063855 від 05.06.2003р., на підставі рішення Гавиноської сільської ради від 22.08.2001р. №75-ХХІІІ; /ар.сп. 17 /

із викопіювання плану землекористування Гавиноської сільської ради видно, що земельна ділянка під №510, яка, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №063855 від 05.06.2003р., виділялась позивачці, вже зайнята іншою особою; /ар.сп. 18 /

ч.2 ст.41 Конституції України визначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом;

відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом;

згідно п.«б» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

ч.1 ст.155 Земельного кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним;

ч.2 ст.158 Земельного кодексу України встановлено, вирішення земельних спорів з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей вирішуються виключно судом;

відповідно до п.п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України /в редакції 2017 року/, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу;

згідно ч.4 ст.206 ЦПК України /в редакції 2017 року/, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, позов, на переконання суду, підлягає задоволенню, оскільки позивачка із-за помилкової видачі правовстановлюючого документу на закріплену за нею, в результаті розпаювання, земельну ділянку іншій особі, позбавлена можливості реалізувати своє право приватної власності на земельну частку (пай).

На підставі ст.ст.41 ч.2, 55 ч.1 Конституції України, ст.ст.116 ч.3 п.«б», 155 ч.1, 158 ч.2 Земельного кодексу України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 206 ч.4, 211 ч.3, 223, 263 265, п.п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України /в редакції 2017 року/, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю, задовольнити повністю.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт серії ІІІ-ОД №063855, виданий 05 червня 2003 року Гавиноською сільською радою Окнянського району, на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,69га., розташовану на території Гавиноської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зобовязати Відділ в Окнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області скасувати державну реєстрацію Державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-ОД №063855 від 05 червня 2003 року, виданого на імя ОСОБА_2, та повернути їй (позивачці) оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні, протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

ГоловуючийОСОБА_4