Справа № 2-1439/11
Провадження № 6/161/19/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі - Щерблюк О.В.,

з участю: заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2,

представника боржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення оригіналу виконавчого документа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення оригіналу виконавчого документа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 05.12.2010 року у справі №2-1439/11 зобов'язано ОСОБА_4 облаштувати дах гаража (В-1), який знаходиться по АДРЕСА_1 відповідно діючим будівельним нормам і правилам п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень» в частині дотримання мінімальної відстані від межі суміжної ділянки та стін господарського призначення в АДРЕСА_2. Рішення набрало законної сили 16.11.2011 року.

23.01.2012 року Луцьким міськрайонним судом у справі №2-1439/11 видано виконавчий лист.

З метою виконання рішення суду від 05.12.2010 року, ОСОБА_5 надано заяву до Першого ВДВС Луцького міського управління юстиції про прийняття до виконання виконавчого листа № 2-1439/11 та відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до актів державного виконавця, виконавчий лист виконаний не був. 22.11.2012 року державним виконавцем Покидюк О.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Заявник вказує, що рішення суду до даного часу не виконане, виконавчий лист не був пред'явлений до виконання у зв'язку із смертю чоловіка та погіршенням стану її здоров'я. На підставі викладеного, просить суд поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа №2-1439/11.

В судовому засіданні заявник та її представник заявлені вимоги підтримали із вказаних підстав. Просили суд поновити строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні заяви відмовити. Суду пояснив, що у заявника відсутні поважні причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, крім того наявна постанова про закінчення виконавчого провадження №30982378 від 24.072013 року, яку ОСОБА_1 не оскаржувала.

Заслухавши пояснення учасників справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.

З пояснень учасників справи, матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 05.12.2010 року у справі №2-1439/11 зобов'язано ОСОБА_4 облаштувати дах гаража (В-1), який знаходиться по АДРЕСА_1 відповідно діючим будівельним нормам і правилам п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень» в частині дотримання мінімальної відстані від межі суміжної ділянки та стін господарського призначення в АДРЕСА_2. Рішення набрало законної сили 16.11.2011 року.

23.01.2012 року Луцьким міськрайонним судом у справі №2-1439/11 видано виконавчий лист. З метою виконання рішення суду від 05.12.2010 року, ОСОБА_5 надано заяву до Першого ВДВС Луцького міського управління юстиції про прийняття до виконання виконавчого листа № 2-1439/11 та відкриття виконавчого провадження.

30.01.2012 року на підставі виконавчого листа № 2-1439/11, виданого 23.01.2012 року відкрито виконавче провадження ВП №30982378.

22.11.2012 року державним виконавцем Покидюк О.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно постанови від 16.01.2013 року відновлено виконавче провадження ВП №30982378.

Як вбачається з матеріалів справи оригінал виконавчого листа ОСОБА_1 отримала 19.04.2013 року за її заявою про повернення їй оригіналу виконавчого документа у зв'язку з відновленням виконавчого провадження.

24.07.2013 року державним виконавцем Покидюк О.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Посилання заявника та її представника на те, що ОСОБА_1 постійно хворіла, тому була позбавлена можливості пред'явити виконавчий документ до виконання, суд до уваги не приймає, оскільки при дослідженні лікарняних листів та виписок з медичної карти встановлено, що остання хворіла періодично, недовгостроково та, в основному, амбулаторно.

Стягувач зобов`язаний сумлінно користуватись усіма наданими правами з метою забезпечення своєчасних та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (надалі - Європейського суду) та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі «СОВТРАНСАВТО-ХОЛДИНГ» проти України (заява № 48553/99) від 25.07.2002 р. зазначено, що суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів («Брумареску проти Румунії»).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу (перше рішення стосовно Росії: «Бурдов проти Росії». Комюніке Секретаря Суду 07.05.2002 р.; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997р. тощо).

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Європейський Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Отже, оскільки судом встановлено, що з 2013 року по 2017 рік ОСОБА_1 не вчиняла жодних дій та не вживала будь-яких заходів, направлених на виконання рішення суду, що є невід'ємною складовою судового розгляду, крім того наявна постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №30982378 від 24.072013 року, яка на даний час не скасована, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення оригіналу виконавчого документа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначеий строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Кирилюк В.Ф.