Дата документу 08.02.2018
Справа № 334/82/18
Провадження № 2/334/1868/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого - судді Козлової Н.Ю.

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Командитного товариства «Кастор 17» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вихідної допомоги у розмірі 21905,22грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини заробітку у звязку з порушенням строків виплати у розмірі 2327,34грн., зазначивши в позовній заяві, що 17 листопада 2017 року його було звільнено з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» за ст. 38 п. 3 КЗпП.

У відповідності до ст. 116 КЗпП України, відповідач був зобовязаний в день звільнення, виплатити їй всі належні їй суми, однак розрахунок з позивачем у повному обсязі не здійснений до теперішнього часу.

Вважає свої права порушеними, та просить стягнути з відповідача вихідну допомогу у розмірі 21905,22грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 10431,00грн. та компенсацію втрати частини заробітку у звязку з порушенням строків виплати у розмірі 2327,34грн.

У судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень суду, щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 223 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 17 листопада 2017 року ОСОБА_1 було звільнено з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» за ст. 38 п. 3 КЗпП. В грудні 2017 року підприємство було перейменовано на КТ «Кастор».

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні, підприємство має виплатити працівнику всі належні йому суми, а про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

При звільненні і до теперішнього часу відповідач належного розрахунку не провів.

Загальна заборгованість відповідача з заробітної плати в складає 50541,74грн. Відповідно до судового наказу від 05.01.2018 року виданого Ленінським районними судом м. Запоріжжя, з КТ «Кастор 17» на користь позивача стягнуто заборгованість по нарахованій але не виплаченій заробітній платі у розмірі 50541,74грн.

В порушення норм чинного законодавства, позивачу не була нарахована вихідна допомога передбачена положеннями ст. 44 КЗпП України, адже при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у ст. 38 КЗпП України внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100, для розрахунку вихідної допомоги враховуються виплати за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню.

Виходячи з довідки, наданої відповідачем, відповідно до якої середньоденний заробіток позивача складає 347,70грн., з розрахунку середньомісячної кількості робочих днів розмір вихідної допомоги складає 21905,22грн. (347,70грн. * 21* 3 місяці).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власники або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку.

З огляду на те, що відповідач не провів з позивачем розрахунок при звільненні, стягненню на користь останнього підлягає середній заробіток за кожен день затримки розрахунку, виходячи з середньоденного доходу позивача, який складав 347,70грн., та становить станом на 03.01.2018року 10431,00грн.

Крім того, згідно зі ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Розрахунок належної позивачці компенсації проводиться відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, і складає 2327,34грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в розмірі 704,80грн.

Керуючись 12, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, ст.116, 117, 237-1 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з Командитного товариства «Кастор 17» (ЄРДРПОУ 05755559, зареєстроване за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, фактичне місцезнаходженні м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе 13) на користь ОСОБА_1 (21.06.1988р.н., ІПН, АДРЕСА_1) вихідну допомогу у розмірі 21905,22грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 10431,00грн. та компенсацію втрати частини заробітку у звязку з порушенням строків виплати у розмірі 2327,34грн., а всього 34663 (тридцять чотири тисячі шістсот шістдесят три) гривні 56коп.

Стягнути з Командитного товариства «Кастор 17» (ЄРДРПОУ 05755559, зареєстроване за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, фактичне місцезнаходженні м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе 13) на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 08 лютого 2018 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.