Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1734/17
Провадження по справі № 2/514/110/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - М.В. Козирєва

за участю секретаря - Я.П. Чолак,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Тарутинського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 до Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, в якому просить суд:

- визначити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_2, після смерті якої залишилась спадщина, яку він має намір прийняти, однак пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини.

Причиною не своєчасного звернення до нотаріальної контори стала потрапляння позивача у ДТП і з 2015 року по 2017 рік знаходився на лікуванні.

У відповідності до ч.1 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Наведене в сукупності зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує (а.с. 1-2).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не відомі, викликався належним чином (а.с 20, 22).

В зв'язку з цим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Так, судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 про що складено відповідний актовий запис № 388 від 19 серпня 2014 року ( а.с. 9).

Як зазначає позивач в позовній заяві, то ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є його рідною тіткою і після її смерті відкрилася спадщина, яку він фактично прийняв оскільки правовстановлюючі документи на майно знаходяться в нього та окрім нього інших спадкоємців не має.

Однак позивач жодних доказів на підтвердження даних обставин суду не надав.

Мотивуючи свої позовні вимоги позивач посилається на той факт, що встановлений законом строк для прийняття спадщини він пропустив у зв'язку з тим, що після смерті тітки ОСОБА_2 потрапив у ДТП і до теперішнього часу лікується (а.с. 4-5).

За загальним положенням про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК).

Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У п. 24 постанови Пленуму N 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, фактичне користування і володіння майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пункт 23 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає про обов'язкову необхідність отримання позивачем відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину до звернення до суду.

Необхідність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування до звернення з позовом до суду обумовлена як необхідністю використання усіх засобів досудового врегулювання спадкового спору, так і тими обставинами, що нотаріус після заведення спадкової справи повинен отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та обов'язково з'ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України і , в разі їх наявності, залучити їх до спадкової справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи позивач взагалі не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, спадкова справа не заводилась, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не виносилась.

Також не заслуговують на увагу суду доводи позивача, щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, мотивуючи пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його тітки тим, що, він потрапив у ДТП у 2015 році, при цьому перешкод які б заважали подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла ще в серпні 2014 року суду не надано.

Виходячи зі змісту наведених вище правових приписів, висновків Верховного Суду України та роз'яснень, не може розглядатись як поважна причина пропуску строку, не проживання разом з спадкодавцем та тимчасова непрацездатність (хвороба) для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не становила для позивача об'єктивних, непереборних, істотних труднощів в поданні заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини необхідно відмовити повністю у зв'язку з їх необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1221, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 23, 76, 81, 263, 265, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а якщо учасники справи не були присутні в судовому засіданні, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 08 лютого 2018 року.

Суддя М.В. Козирєв