Провадження № 2/641/323/2018 Справа № 641/7652/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова

головуючого - судді Боговського Д.Є.

за участю секретаря судового засідання Бєлової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 та його користь матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, в розмірі 49621,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., відшкодувати судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що 10.01.2017 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний йому транспортний засіб «Volkswagen Multivan», д.н. НОМЕР_1, зазнав механічних пошкоджень, йому було завдано матеріальних збитків. Винним у ДТП відповідно до судового рішення було визнано ОСОБА_2 Загальна вартість ремонтно-відновлювальних робіт транспортного засобу «Volkswagen Multivan», д.н. НОМЕР_1, склала 55679,00 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована СК «Юніверс», остання перерахувала страхове відшкодування в розмірі 6058,00 грн. на користь ОСОБА_1 Різниця між фактичними витратами на відновлення транспортного засобу та розміром страхового відшкодування становить 49621,00 грн., яку позивач і просить стягнути з винної у ДТП особи водія ОСОБА_2 Водночас позивач ОСОБА_1 вказує, що внаслідок ДТП йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у звязку із пошкодженням його майна, втратою часу на оформлення ДТП, отримання страхового відшкодування, участю у судових засіданнях першої та другої інстанції при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. ОСОБА_2 жодного разу не приніс вибачення за ситуацію, що склалась, не пропонував своєї допомоги у ремонті пошкодженого автомобілю, не звертався до страхової компанії та не контролював здійснення страховою компанією огляду пошкодженого транспортного засобу і розрахунку розміру заподіяної шкоди, протягом тривалого часу позивач був позбавлений можливості користуватися транспортним засобом, був вимушений користуватися громадським транспортом для пересування містом для виконання щоденних робочих обовязків, що викликало суттєві незручності та впливало на його психологічний стан, порушувало його нормальний життєвий ритм, було нанесено шкоду особистому престижу та діловій репутації.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, в якому зазначав, що на підтвердження розміру матеріальної шкоди позивачем були надані дефектні акти і Акт виконаних робіт, однак ці документи не можуть братися до уваги судом, оскільки є неналежними доказами на підтвердження розміру матеріальної шкоди. Оцінка матеріального збитку має визначатися лише звітом субєкта оціночної діяльності, виконаним у відповідності до ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» і методики проведення товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Надані суду акти складені за його відсутності та містять деталі, які у ДТП не були пошкоджені. Відповідач стверджує, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, належними та допустимими доказами не доведений, а реальний розмір шкоди охоплюється тим відшкодуванням, яке здійснено страховою компанією. Також позивачем не наведено жодних обєктивних доказів того, що йому внаслідок ДТП було завдано моральної шкоди та спричинені якісь душевні страждання.

У відповіді на відзив на позов представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 вказувала, що посилання відповідача ОСОБА_2 на необхідність підтвердження розміру матеріальної шкоди лише звітом субєкта оціночної діяльності є хибним, оскільки жодною нормою цивільно-правового законодавства не встановлений обовязок позивача на підтвердження суми матеріальної шкоди надавати в якості доказу саме висновок експертизи, заявлені ОСОБА_1 вимоги не передбачають обовязку призначення експертизи, а відповідачем клопотання про призначення експертизи на спростування позовних вимог не заявлялось, лише висувались припущення, що заявлена сума не відповідає фактичним витратам. Разом із тим, в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 вказується, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Разом із відзивом відповідач ОСОБА_2 не подав жодного доказу, що підтверджував його позицію та спростовував законність вимог позивача ОСОБА_1

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

20.01.2017 в районі будинку № 135/139 по вул. Плеханівській в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5, власником якого є ОСОБА_1, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.04.2017 у справі № 641/815/17, зміненою постановою апеляційного суду Харківської області від 18.07.2017, водія ОСОБА_2 було визнано винним у ДТП, що сталась 20.01.2017, притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено стягнення у вигляді штрафу.

Розмір ремонтно-відновлювальних робіт, спричиненого збитку визначено в сумі 55679,00 грн. та підтверджується дефектно-калькуляційними актами № 21-1 від 14.03.2017 та № 21-2 від 14.03.2017, а також актом здачі-приймання робіт № ОУ-000014 від 21.03.2017 та квитанціями до прибуткового касового ордеру № 48 від 14.03.2017 та № 49 від 21.03.2017

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_2 застрахована СК «Юнівес», 10.10.2017 на рахунок позивача ОСОБА_1 було перераховано страхове відшкодування в розмірі 6058,00 грн.

На теперішній час невідшкодованою потерпілій особі залишається різниця між фактичними витратами на відновлення транспортного засобу та розміром страхового відшкодування, яка становить 49621,00 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду (ст.. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Обовязок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України).

Позивачем ОСОБА_1 були надані усі наявні та необхідні для встановлення обставин у справі докази, в тому числі і на підтвердження розмір спричинених йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків вартості ремонтно-відновлювальних робіт належного йому транспортного засобу.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 окрім відзиву на позов не надав жодних доказів на підтвердження своїх заперечень щодо позовних вимог, у судовому засідання судом неодноразово розяснювалось його право та обовязок щодо надання доказів, які спростовують вимоги позивача, в тому числі шляхом проведення відповідної експертизи з метою встановлення дійсною вартості матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП. Відповідач наданими йому процесуальними права не скористався, лише висловлював припущення, що не усі пошкодження транспортного засобу стосуються події ДТП.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

Крім того, позивач ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2, йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до розяснень, даних в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частина 1 ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, враховуючи істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, наміру, з яким діяв відповідач.

З урахуванням вимог розумності та справедливості суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди в сумі 1000,00 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_4, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_5, АДРЕСА_2, матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, в розмірі 49621,00 грн., моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. та судовий збір в розмірі 506,21 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2018 року.

Суддя: ОСОБА_6