Справа № 274/778/18
Провадження № 2/0274/1293/18
УХВАЛА

15.02.2018 року суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Бердичівської міської ради про визнання права власності на гараж та земельну ділянку, визнання незаконним та недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, рішення Бердичівської міської ради про затвердження плану землеустрою, передачу у власність земельної ділянки,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом, згідно якого просить визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0046 га, на якій даний гараж розміщений; визнати незаконним та недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 31.07.2014 року відповідачу ОСОБА_2 та рішення Бердичівської міської ради від 22.07.2014 року №879 про передачу у власність земельної ділянки.

Суд, вирішуючи питання про відкриття провадження вважає, що вказана позовна заява не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 р.) .

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 184 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви, яка повинна відповідати вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У вступній частині позовної заяви не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача, його офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, відомі засоби зв'язку.

Статтею 20 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" визначено, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, є відкритими і загальнодоступними, за винятком реєстраційних номерів облікових карток платників податків, відомостей про відкриття та закриття рахунків, накладення та зняття арештів на рахунки та майно

Безоплатний доступ до актуальних на момент запиту відомостей Єдиного державного реєстру забезпечується через офіційний веб-сайт розпорядника Єдиного державного реєстру Міністерства юстиції України за адресою (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), шляхом їх пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування.

Тому, кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їй для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів при зверненні до суду.

Також в позовній заяві, в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не зазначено ціни позову, оскільки позов про визнання права власності на будинок та земельну ділянку підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна.

Як вбачається з долучених до заяви матеріалів, вартість гаража становить 53224 грн., тому представник позивача має можливість визначити ціну позову та сплатити судовий збір виходячі з вартості будівлі.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Зміст викладених позивачем позовних вимог суперечить зазначеним вище правовим нормам. Не зазначено всіх ідентифікуючих даних земельної ділянки, на яку позивач просить визнати право власності (місце розташування, кадастровий номер, розмір, тощо).

Вимога про визнання незаконним та недійсним рішення Бердичівської міської ради від 22.07.2014 року № 879 суперечить закону оскільки дане рішення стосується широкого кола суб'єктів, та визнання недійсним рішення призведе до порушення їхніх прав.

Також зі змісту позовних вимог важко визначитися які саме позовні вимоги позивач висуває до відповідача ОСОБА_2

Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві повинні бути зазначені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують ці обставини. Так позивач зазначає, що дійсні розміри спірного гаража не відповідають розмірам зазначеним в технічній документації на будівлю, однак доказів, які б підтверджували вказані обставини суду не надано.

Також позивачем, всупереч п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, стосовно визнання права власності на самовільно збудований гараж. Зокрема, не зазначено відомостей стосовно звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 ст. 177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви усі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, в порушення вказаних вимог позивач, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на певні письмові докази, додав до позовної заяви лише їх копії без зазначення наявності у нього чи іншої особи оригіналу такого доказу та без засвідчення такої копії належним чином.

Що стосується клопотання позивача про витребування доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу, що передбачено вимогою ст. 84 ЦПК України.

І лише після виконання вказаних дій, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання щодо змісту має відповідати вимога ст. 84 ЦПК України.

Як вбачається з долучених до клопотання документів, представником позивача не дотримано вказаних вимог. Так, запит про надання відомостей з державного земельного кадастру та витягу з технічної документації, ним надіслано до уповноваженого органу лише 31.01.2018 року. Підтвердження отримання даного запиту адресатом не надано. В той же час вже 13.02.2018 року позивач звернувся в суд, не отримавши запитуваних документів, тобто позивач не здійснив всіх залежних від нього дій для витребування доказів, необхідних для підтвердження його вимог.

Крім того, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить на день звернення до суду 704,80 гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру,

Тому позивачу необхідно визначити ціну позову, та виходячи з його ціни сплатити сплатити судовий збір за дві позовні вимоги майнового характеру та за дві позовні вимоги немайнового характеру (по 704, 80 грн. за кожну) за наступними реквізитами: р/р 0005, отримувач коштів - Бердичівське УДКСУ, , бонк отримувача ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код 22030101. В якості підтвердження оплати надати суду оригінал платіжного документа.

Крім іншого, в порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, позивачем не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, відповідно до положень п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Отже, вказані недоліки перешкоджають прийняттю позовної заяви до судового розгляду, у зв'язку з чим її слід залишити без руху і надати строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Бердичівської міської ради про визнання права власності на гараж та земельну ділянку, визнання незаконним та недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, рішення Бердичівської міської ради про затвердження плану землеустрою, передачу у власність земельної ділянки

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви мають бути усунуті шляхом написання нового тексту позовної заяви у кількості копій, відповідно до кількості відповідачів у справі та наданням оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору.

Роз'яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Вдовиченко