Провадження № 4-с/761/49/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.,

за участю секретаря: Вольда М.А.

та представника заявника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа: державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бойко Марія Дмитрівна, про визнання дій неправомірними та стасування постанови про стягнення виконавчого збору та зобов»язання вчинити дії у виконавчому провадженні №46627543, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою в якій просив визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бойко Марії Дмитрівни неправомірними; скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 19.06.2017 року по ВП №46627543, а також зобов'язати державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження №46627543 у зв'язку з затвердженням судом мирової угоди з зазначенням в постанові даних про зняття арешту та розшуку майна.

В ході розгляду справи, Скаржник відповідною заявою від 31.01.2018 року відмовився від вимоги зазначених у п. 3, зокрема щодо зобов'язання старшого державного виконавеця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бойко Марії Дмитрівни винести постанову про закінчення виконавчого провадження 46627543.

Скаргу мотивовано тим, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиці у м. Києві Білозуб М.І. від 24.02.2015 року було відкрито виконавче №46627543 про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» борг за комунальні послуги в розмірі 56809,35 грн. В той же день було винесено постанову про арешт майна. 24.03.2015 державним виконавцем були винесені постанови про розшук майна та про зупинення вчинення виконавчих дій у зв'язку з розшуком. У березні 2017 року КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» та ОСОБА_2 уклали мирову угоду відносно сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги та 23.03.2017 року подали її до державного виконавця. 05 травня 2017 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва була задоволена заява старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва Головного ТУЮ у м. Києві Бойко М.Д. про визнання мирової угоди в процесі виконання рішення суду по цивільній справі за позовом КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Вимоги ст. 39 ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених частиною першою цієї статті виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли стало відомо про такі обставини. Між тим, незважаючи на вимоги законодавства та неодноразові звернення Скаржника до державного виконавця, постанова про закінчення виконавчого провадження до цього часу винесена не була. ОСОБА_2 вважає, що своїми діями та бездіяльністю державний виконавець порушив його законні права та інтереси. Крім цього, відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору повинна виноситись вже в рамках нового провадження. При цьому, його розмір повинен складати 10% суми, що фактично стягнута. З урахуванням того, що виконавчим документом фактичного нічого не було стягнуто, а встановлений державним виконавцем розмір виконавчого збору в сумі 8548,26 грн. значно більше ніж 10%, адже за рішенням суду стягнуто 56809,35 грн., а тому постанова про стягнення виконавчого збору не відповідає вимогам законодавством. Враховуючи викладене, Скаржник звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Представник Скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав просив задовольнити.

Представник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заперечення, в яких просив розглядати справу без його участі, а також зазначив, що після перерахування витрат виконавчого провадження на користь бюджету, 30.10.2017 року державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено про виведення постанови про стягнення виконавчого збору ВП №46627543 від 19.06.2017 року в окреме провадження. У ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція) зазначено, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. 05.10.2016р. набула чинності нова редакція Закону України «Про виконавче провадження». У статті 26 Закону зазначено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження з виконання рішень майнового характеру строк для самостійного виконання не надається. Статтею 27 Закону встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягуючу за виконавчим документом. В зв'язку з невинесенням постанови про стягнення виконавчого збору попередніми виконавцями, які вели дане виконавче провадження, державним виконавцем Бойко М.Д. винесено постанову про стягнення виконавчого збору 19.06.2017 року. Таким чином підстави для задоволення скарги відсутні, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Дослідивши скаргу з доданими до неї матеріалами, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Перевіривши матеріали справи судом встановлено, що 04.02.2015 року Шевченківським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист №761/20517/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 56 809,35 грн., інфляційні втрати в розмірі 22 560,18 грн., 3% річних в розмірі 5 545,03 грн., а всього 56 809,35 грн., а також судовий збір в розмірі 568,09 грн.

24.02.2015 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження №46627543 по виконанню виконавчого листа №761/20517/14-ц виданого 04.02.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва (а.с.5).

Під час судового засідання судом було встановлено, що у березні 2017 року між КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» та ОСОБА_2 було укладено мирову угоду відносно сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги та 23.03.2017 року подали її до державного виконавця.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2017 року було задоволено заяву старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко М.Д. про визнання мирової угоди в процесі виконання рішення суду в цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с. 10-13).

Згідно ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1, 2, 3 ст. 39 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі: затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

19.06.2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко М.Д. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №46627543, якою з ОСОБА_2 стягнуто виконавчий збір у розмірі 8 548,26 грн. (а.с. 7).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва Головного ТУЮ у м. Києві Бойко М.Д. від 30.10.2017 року виконання провадження з примусового виконання виконавчого листа №761/20517/14-ц виданого Шевченківським районним судом м. Києва закінчено та постанову про стягнення виконавчого збору ВП №46627543 від 19.06.2017р. виведено в окреме провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. (ч. 1 ст. 40 Закону).

Відповідно до ст. 27 Закону, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

За змістом ч.3 ст. 12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ч.1 та ч.2 ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи наведені норми законодавства, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, дослідивши мотиви і обґрунтування, викладені у скарзі, суд вважає дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону в частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору у відповідності до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме у зв'язку з укладанням мирової угоди, 05.05.2017р. було сплачено кошти боргу, а не внаслідок проведення виконавчих дій по їх стягненню, що виключає стягнення коштів виконавчого збору.

При цьому, аналізуючи вимоги ч. 3 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження), суд вважає, що державний виконавець виносячи спірну постанову від 19.06.2017р. діяв передчасно, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена лише 30.10.2017 року. Доводи державного виконавця про необхідність застосування вимог Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року не заслуговують на увагу, оскільки за умов ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду, матеріали справи не містять.

При цьому, вимоги Скаржника щодо зобов'язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження №46627543 задоволенню не підлягають, враховуючи поновлення прав заявника державний виконавцем самостійно, що виключає його судовий захист.

Враховуючи наведене вище та керуючись ст. ст. 12, 13, 447 - 453 ЦПК України, ст. ст. 3, 26, 27, 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову від 19.06.2017 року державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бойко Марії Дмитрівни про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №46627543.

В задоволенні іншої частини скарги на дії державного виконавця, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи або без участі учасників зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту вказаного судового рішення.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст складено 05.02.2018р.