СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1142/17

пр. № 2/759/711/18

12 лютого 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами Київської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, просить суд зобов'язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,025 га (обліковий код НОМЕР_1) на вул. АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва та повернути її Київській міській раді привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинного будівництва, посилаючись на ті підстави, що Департаментом земельних ресурсів проведено обстеження земельної ділянки за адресою: вул. АДРЕСА_1 (обліковий код НОМЕР_1) у Святошинському районі м. Києва за результатами якого складено акт від 11.01.2016 №16-0016-08. Відповідно до даних міського земельного кадастру, дана земельна ділянка площею 1,6976 га обліковується, як реакційна зона. У ході перевірки встановлено, що земельна ділянка орієнтовною площею 0,025 га на вул. АДРЕСА_1 використовується ОСОБА_1 для експлуатації та обслуговування закладу громадського харчування, площею 232 кв.м. на праві приватної власності, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно від 15.12.2015 №49869910. Так, відповідно до рішення Київської міської ради від 19.07.2005 №806/3381 «Про затвердження Програми комплексного розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 р. та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста» (із змінами та доповненнями), встановлено, що дана земельна ділянка відноситься до території парку відпочинку вздовж АДРЕСА_1, біля ставка №16. Як зазначає позивач, оскільки дана земельна ділянка не була відведена у відповідності до чинного законодавства для будівництва об'єктів нерухомого майна, таке майно підлягає знесенню, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду було подано клопотання, в якому представник позивача просить суд слухати справу без участі представника (а.с. 26).

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі (а.с. 20, 33, 41-42). 30.05.2017 до суду надійшли заперечення відповідача на позовну заяву (а.с. 29).

Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №49869910 від 15.12.2015 по вул. АДРЕСА_1 у м. Києві знаходиться нежитлова будівля (Кафе) загальною площею 232 кв.м., власником якої є ОСОБА_1 (а.с. 10-11).

Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки №16-0016-08 від 11.01.2016 земельна ділянка площею 1,6976 га (код ділянки 75:144:008) по вул. АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва обліковується, як рекреаційна зона (а.с. 6).

Судом також встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №86815953 від 11.05.2017 дана нежитлова будівля, яка знаходиться по вул. АДРЕСА_1 у м. Києві належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Борисфен-Інвест Д» (а.с.30).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У відповідності із п. 8 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 за №2, зміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України (у редакції 2004 р.).

Так, представник позивача не заявляв клопотання про заміну неналежного відповідача по справі, а отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки вони заявлені не до належного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 51, 81, 264, 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Київської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 12.02.2018.