Дата документу 07.02.2018
Справа № 334/8579/17
Провадження № 2/334/1766/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі :

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та зняття з реєстрації місця проживання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому на праві спільної сумісної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Підставою переходу права власності до позивача є Договір купівлі-продажу №3224, укладений з ОСОБА_3 06.12.1941р.н. та позивачем, засвідчений 27.11.2017 року приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу ОСОБА_4 Відповідно до п. 3.2.1 зазначеного договору, продавець зобов'язалась зняти з реєстрації осіб, які зареєстровані в квартирі, не пізніше 04.12.2017 року.

Однак у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 до теперішнього часу, зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 - члена сім'ї (доньки) попередньої власниці даного житлового приміщення ОСОБА_3. Місце перебування ОСОБА_2 позивачу не відоме. Вказані обставини, перешкоджають ОСОБА_1 у здійснені права користування та розпорядження своїм майном, тому він просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності, шляхом зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

У судове засідання відповідач не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 223 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена квартира, є майном, що набуте у шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ЖС №091778.

Право власності на квартиру підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 105209283 від 27.11.2017року.

Підставою переходу права власності до позивача є Договір купівлі-продажу №3224, укладений з ОСОБА_3 06.12.1941р.н. та засвідчений 27.11.2017 року приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу ОСОБА_4 Відповідно до п. 3.2.1 зазначеного договору, продавець зобов'язалась зняти з реєстрації осіб, які зареєстровані в квартирі, не пізніше 04.12.2017 року.

Однак у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 до теперішнього часу, зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 - члена сім'ї (доньки) попередньої власниці даного житлового приміщення ОСОБА_3. Реєстрація ОСОБА_2 підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-07/3/25792 від 15.12.2017 року.

Згідно ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частинами 1, 3 ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як розяснено у п.34 та п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав.

Судом встановлено, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачу здійснювати своє право власності на квартиру. В даному випадку усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстраційного обліку не суперечить вимогам чинного законодавства.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 81, 259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 06.10.1976р.н., ІПН НОМЕР_1, перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2 20.04.1978р.н. такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 23 в будинку №16 по вул. Трегубенка в місті Запоріжжі та зняття ОСОБА_2 20.04.1978р.н з реєстрації в квартирі АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 07 лютого 2018 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.