Справа №639/5012/17
Провадження №2/639/303/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Труханович В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №639/5012/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» про припинення дій, що порушують майнові права інтелектуальної власності на винаходи, захищені патентами України,

ВСТАНОВИВ :

28 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Публічного Акціонерного Товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» про припинення дій, що порушують майнові права інтелектуальної власності на винаходи, захищені патентами України.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 вересня 2017 року було відкрито провадження по справі.

05 лютого 2018 року від позивача по справі надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просив суд:

1) Зобовязати ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» негайно прийняти рішення по пропозиціях № 2355 і № 2358, зареєстрованих 01.12.2003 року, та повідомити автора цих пропозицій ОСОБА_1 про визнання їх раціоналізаторськими або про їх відхилення з зазначенням поважних причин цього відхилення.

2) Зобовязати ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» спільно з ОСОБА_1 зробити докладний опис шістьох печей СНЦ, а також фотографування їх камер нагріву, зовнішнього виду їхніх окремих частин, а також інших речових доказів, що мають значення у справі і знаходяться у термічному цеху ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря».

3) Тимчасово заборонити ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» вносити зміни в креслення нагрівача і рециркуляційного пристрою, які затверджені для використання у шістьох печах СПЦ, установлених у термічному цеху цього підприємства.

4) Тимчасово заборонити ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» змінювати нагрівачі і рециркуляційні пристроях, які зараз установлені в печах СНЦ цього підприємства, нагрівачами і рециркуляційними пристроями іншої конструкції.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом непізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відтак щодо вимог ОСОБА_1 стосовно зобовязання ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» негайно прийняти рішення по пропозиціях № 2355 і № 2358, зареєстрованих 01.12.2003 року, та повідомити автора цих пропозицій ОСОБА_1 про визнання їх раціоналізаторськими або про їх відхилення з зазначенням поважних причин цього відхилення, то суд приходить до висновку, що виходячи з положень ч. 1 ст. 150 ЦПК України, вказані вимоги не можуть вважатися способом забезпечення позову, а є за своєю суттю вимогами позовного характеру, і тому не можуть бути задоволенні судом в рамках розгляду заяви про забезпечення позову.

Відносно вимог щодо зобовязання ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» спільно з ОСОБА_1 зробити докладний опис шістьох печей СНЦ, а також фотографування їх камер нагріву, зовнішнього виду їхніх окремих частин, а також інших речових доказів, що мають значення у справі і знаходяться у термічному цеху ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря», суд також приходить до висновку, що це не є способом забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобовязання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

А відтак заявлена вимога не може розглядатися судом в рамках забезпечення позову, а може бути предявлена та розглянута судом в рамках заяви про забезпечення доказів.

Щодо тимчасової заборони ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» вносити зміни в креслення нагрівача і рециркуляційного пристрою, які затверджені для використання у шістьох печах СПЦ, установлених у термічному цеху цього підприємства та тимчасової заборони ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» змінювати нагрівачі і рециркуляційні пристроях, які зараз установлені в печах СНЦ цього підприємства, нагрівачами і рециркуляційними пристроями іншої конструкції, суд зазначає наступне.

Так, в своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить суд встановити факт використання ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» винаходу «Відкритий знімний нагрівач для електропечі з контрольованою атмосферою», який належить ОСОБА_1 відповідно до патенту на винахід № 105733, виданого Державною службою інтелектуальної власності України 10.06.2014 р.; встановити факт використання ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» винаходу «Електропіч опору з контрольованою атмосферою», який належить ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відповідно до патенту на винахід № 106448, виданого Державною службою інтелектуальної власності України 26.08.2014 р.

А отже, взагалі встановлення факту використання приладів, відносно яких ОСОБА_1 просить встановити заборону використання, є предметом розгляду вказаної цивільної справи, а тому суд приходить до висновку, що вказані вимоги про забезпечення позову є передчасними, адже на теперішній час взагалі ще не було встановлено факту використання ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» вищезазначених приладів.

Окрім того ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

А відтак, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 стосовно забезпечення позову шляхом тимчасової заборони ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» змінювати нагрівачі і рециркуляційні пристроях, які зараз установлені в печах СНЦ цього підприємства, нагрівачами і рециркуляційними пристроями іншої конструкції, у разі їх задоволення можуть бути перешкодою для нормальної діяльності Публічного Акціонерного Товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря», а відтак задоволенню не підлягають.

Враховуючи все вище викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 116, 149, 150, 153, 159 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №639/5012/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» про припинення дій, що порушують майнові права інтелектуальної власності на винаходи, захищені патентами України відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя В.В. Труханович