Справа № 301/118/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою. Шлюб між сторонами розірвано. Син вже є повнолітнім і на даний час навчається на денній формі навчання в державному професійно-технічному навчальному закладі «Мукачівський професійний аграрний ліцей імені ОСОБА_4» за спеціальністю «слюсар з ремонту автомобілів, водій автотранспортних засобів (категорія «С»)», термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року. Всі витрати по утриманню сина у звязку з його навчанням несе позивачка, так як відповідач не допомагає матеріально своїй дитині та не цікавиться його життям. Відповідач офіційно не працевлаштований, на обліку в службі зайнятості населення не перебуває, інші стягнення з нього не здійснюються. За віком він є працездатним, працює на сезонних будівельних роботах, на праві приватної власності йому належить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: с. Брід, вул. Центральна, 127/а, Іршавського району, Закарпатської області. Крім вартості навчання, слід врахувати вартість підручників, методичних матеріалів, проїзду до навчального закладу та інших витрат, повязаних безпосередньо із навчанням, у звязку з чим їхній син потребує матеріальної допомоги.

Просила зобовязати ОСОБА_2 до сплати аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно, на весь період навчання у ДПТНЗ «Мукачівський професійний аграрний ліцей імені ОСОБА_4», починаючи з 01.09.2017 року до досягнення сином 23-річного віку за умови продовження навчання.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи провести в її відсутність (а.с.30, 32).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав. 02.02.2018 року ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина в сумі 881 грн. із розрахунку 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки він офіційно не працевлаштований, ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, має незадовільний стан здоровя, так як страждає на гіпертонічне захворювання (а.с. 22-23,33).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Шлюб між сторонами розірвано, вони проживають окремо.

Сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою виконкому Брідської сільської ради №2698 від 30.11.2017 року (а.с.8, 9).

Повнолітній син сторін - ОСОБА_3 на день подачі вказаного позову досяг 18-річного віку, з 01.09.2015 року навчається в державному професійно-технічному навчальному закладі «Мукачівський професійний аграрний ліцей імені ОСОБА_4» за спеціальністю «слюсар з ремонту автомобілів, водій автотранспортних засобів (категорія «С»)», до 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою від 28.11.2017 року (а.с.10).

Згідно ст.ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно п.п. 17, 20 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти виплачуються щомісячно; обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що крім оплати за навчання, необхідні кошти на утримання сина, які складаються з: вартості проживання, вартості підручників та методичних матеріалів, вартості проїзду до місця навчання та інших витрат, повязаних безпосередньо із навчанням. Оскільки син сторін не може суміщати навчання з роботою, він потребує матеріальної допомоги.

При цьому, позивачкою всупереч вимогам ст. ст.12, 13 та 81 ЦПК України, не надано суду ні документів, які підтверджують розмір оплати за навчання, ні документів, які підтверджують розмір витрат, повязаних з навчанням: вартість проживання, вартість підручників та методичних матеріалів, вартість проїзду до місця навчання та інших витрат, безпосередньо повязаних із навчанням. Не надано позивачкою і доказів того, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина у розмірі по 1500 грн. щомісяця.

Подана позивачкою Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №108014428 від 18.12.2017 року (а.с.11), згідно якої відповідачу на праві власності належить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: с. Брід, вул. Центральна, 127/а, Іршавського району, Закарпатської області, не свідчить про наявність у відповідача такого рівня доходів, яка б давала можливість сплачувати аліменти у зазначеному в позовній заяві розмірі.

Позивачка посилається на те, що відповідач працює на будівництві, однак, належними доказами цю обставину не підтвердила та відомостей про розмір доходів відповідача суду не надала.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково у розмірі, що відповідає 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день розгляду справи становить 881 грн. У письмовому відзиві зазначив, що він не має місця роботи та постійного доходу, страждає на гіпертонічне захворювання, тому не має матеріальної можливості сплачувати більше, ніж законом визначений мінімальний розмір аліментів.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. ст. 182, 199 та 200 СК України бере до уваги матеріальний стан відповідача та його спроможність надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, можливість надання утримання позивачкою, положення ст.141 СК України щодо рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина слід задовольнити частково і стягувати з відповідача аліменти у сумі по 1000 грн. щомісяця.

Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти, починаючи з 01.09.2017 року до досягнення сином 23-річного віку за умови продовження навчання.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом 18.01.2018 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції (а.с.2).

Всупереч вимогам ст. 191 ч.2 СК України, позивачкою не надано суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. За таких обставин, підстав для присудження аліментів за минулий час немає.

З довідки Державного професійно-технічного навчального закладу «Мукачівський професійний аграрний ліцей імені ОСОБА_4» від 28.11.2017 року (а.с.10) вбачається, що термін навчання ОСОБА_3 до 30 червня 2018 року. Надати суду докази подальшого продовження навчання повнолітнього сина позивачка суду не могла.

Оскільки відповідно до ст. 199 СК України умовою стягнення аліментів на повнолітню дитину є факт продовження її навчання, а згідно вимог ч.6 ст. 265 ЦПК України, висновок суду про задоволення позову не може залежати від настання або ненастання певних обставин, суд вважає стягувати аліменти з відповідача на утримання повнолітнього сина починаючи з дня звернення до суду, тобто з 18.01.2018 року і до закінчення сином навчання - 30 червня 2018 року.

Відповідно до ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору за звернення із позовною вимогою про стягнення аліментів, суд вважає, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути такий з відповідача в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.182, 191, 198-200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141 ч.2 п.1, 247 ч.2, 263-265, 352, 430 ч.1 п.1 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3/а, Іршавського району, Закарпатської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, до сплати аліментів на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, в твердій грошовій сумі по 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 18 січня 2018 року і до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2018 року.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2018 року.

Головуюча : М. О. Пітерських