Ухвала

12 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 359/3766/16-ц

провадження № 61-5375 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2017 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2017 року в справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави, до Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Інвест-Проект», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Профі-Факторинг», приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Мурга Світлана Геннадіївна, про визнання недійсними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору про встановлення права користування об'єктом нерухомого майна, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ :

29 січня 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2017 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2017 року у вищевказаній справі.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIІІ від 3 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з підпунктом 14 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають чинності та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 325 ЦПК України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення цього строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Можливість поновлення строку на касаційне оскарження в разі його пропуску з поважних причин передбачена також статтею 390 ЦПК України у чинній редакції.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного рішення апеляційного суду від 14 грудня 2017 року ним отримано 9 січня 2018 року, що підтверджується відміткою апеляційного суду в кінці рішення суду.

Наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки зі штемпеля суду апеляційної інстанції не вбачається отримання ОСОБА_1 оскаржуваного рішення апеляційного суду саме 9 січня 2017 року.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

У зв'язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, надати строк для усунення вказаних недоліків, а саме: направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, у якій навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Разом із цим, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі, визначеному підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3574-VІ в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - Закон України «Про судовий збір»).

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у квітні 2016 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (мінімальної заробітної плата - 1 378 грн.), позовної заяви немайнового характеру юридичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (підпункти 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Ураховуючи, що позивачем при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 8 450 грн. 97 коп., сума судового збору за подання касаційної скарги в даному випадку становить 16 901 грн. 94 коп.

З наданої квитанції від 16 січня 2018 року вбачається, що заявником сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 5 053 грн. 86 коп.

Отже заявнику слід доплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі 11 848 грн. 08 коп., який має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у місті Києві, МФО - 820019, рахунок отримувача - 0007, ККДБ - 22030102, призначення платежу: 101; ідентифікаційний код, а при його відсутності у зв'язку з релігійними переконаннями, зазначаються паспортні дані; судовий збір за подання касаційної скарги у справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави, Верховний Суд.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення), що підтверджує його сплату.

Приписами частини другої статті 393 ЦПК України визначено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже касаційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2017 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2017 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2017 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2017 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині сплати судового збору касаційна скарга буде визнана неподаною і повернута заявнику.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для цього та надання відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук