Провадження № 2/359/2972/2018
Справа №359/9623/17
У Х В А Л А

іменем України

16 лютого 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Степаненко А.О.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1Ф,

представника відповідача - ОСОБА_2.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванків» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

04.12.2017 ОСОБА_3, від імені якого діє уповноважений представник ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Іванків» про стягнення грошових коштів: 133760грн. відсотки, 668800грн. штрафні санкції, 369356,75грн. інфляційні збитки, всього на загальну суму 1171916 грн. 75 коп..

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами був укладений договір позики від 05.04.2013 року, за яким позивач передав, а відповідач прийняв у власність 6688000грн., які зобовязався повернути : до 30.04.2013 року 812000,00грн., до 30.08.2,00грн., до 29.11.2,00грн..

При цьому зазначив, що відповідач не виконав умови Договору в частині строків повного повернення суми позики та, що 03.12.2013 року відповідач передав йому лист, відповідно до якого ТОВ «Агрофірма «Іванків» приймає на себе зобовязання до 30 листопада 2014 року виплатити суму заборгованості за договором позики 3636643,00грн та 133760,00 грн. відсотків за користування позикою з у рахуванням встановленого індексу інфляції, а також штрафні санкції в розмірі 668800грн.

Також зазначив, що п.7 Договору було встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити на вимогу позикодавця всю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. А також п.1 Договору передбачено, що відповідач повинен сплатити позивачу відсотки за користування сумою позики в розмірі 2% від суми позики, що згідно договору складає фіксовану суму 133760 грн., яка має бути виплачена в день остаточного розрахунку.

В звязку з тим, що мало місце прострочення з 01.05.2013 року по 26.11.2013 - прострочена сума 3798,27грн., а також з 29.11.2013 року по 06.02.2015 прострочена сума 365558,48грн., позивачем нараховані інфляційні збитки за вказаний період в сумі 369356,75грн.

Одночасно з позовною заявою представником позивача до суду була направлена заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні відповідачі в сумі 1171916грн.75коп., що є на рахунках ТОВ «Агрофірма «Іванків». За подання заяви про забезпечення позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 320 грн.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову, яка не була розглянута судом при відкритті провадження у справі.

Представник відповідача ТОВ «Агрофірма «Іванків» проти задоволення заяви заперечує, звертає увагу, що до відзиву ними подана заява про застосування наслідків пропущення строку позовної давності, а також, що долучений до заяви лист від 03 грудня 2013 року, посилаючись на який, позивач розраховує суму боргу, є недійсним, оскільки на ньому міститься підпис особи, яка не була директором ТОВ «Агрофірма «Іванків» на той час, та в силу вимог статуту не могла укладати односторонні правочини на суму понад 50000 грн. без попереднього рішення зборів Учасників Товариства.. Вона зазначає, що накладення арешту на грошові кошти на рахунках товариства призведе до зупинення господарської діяльності та завдасть невиправданих збитків. В звязку з цим вона заявляє клопотання про зустрічне забезпечення. Також звертає увагу, що товариство є діючим не знаходиться в стані припинення, тому відсутні підстави стверджувати, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду та заявляє про необґрунтованість заявлених вимог.

Заслухавши поясненням представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши подані позивачем заяву про забезпечення позову, позовну заяву, а також, додані ним документи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За містом ч.2 цієї статті забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При розгляді заяви про забезпечення позову встановлено, що позивач не оспорює факту повернення отриманих в позику коштів в сумі 6688000 грн. протягом 2013-2015 років та на даний час заявляє вимоги щодо стягнення коштів в значно меншій порівняно з повернутою йому відповідачем сумою, а саме в розмірі 1171916грн.75коп. Будь-яких доказів того, що відповідач є неплатоспроможнім, та що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому унеможливити виконання рішення суду позивачем надано не було. Ця обставина, повернення зазначеної в позовній заяві суми позики, на думку суду свідчить про те, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою.

При цьому суд також враховує, що сам лише факт невизнання відповідачем позовних вимог, зокрема, з підстав пропуску строку позовної давності, а також в частині неналежності наданих на підтвердження суми боргу доказів, не є, на думку суду, підставою для вжиття заходів забезпечення позову, що може негативно вплинути на господарську діяльність відповідача, і буде невиправданим втручанням у право власності відповідача, гарантоване ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, в звязку з чим представником ТОВ «Агрофірма «Іванків» заявлено про вжиття зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-154,353,354 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_3, поданої від його імені та інтересах представником ОСОБА_1, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванків» - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів