Провадження № 2/761/3331/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

за участю представника позивачів: ОСОБА_1,

представника відповідача ПАТ «БМ Банк»: Сердійчук О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», Публічного акціонерного товариство «Райффайзен банк Аваль», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві про скасування арешту автомобіля та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві, в якому просили: визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право власності на автомобіль TOYOTA, моделі - HIGHLANDER, 2006 року випуску, колір-сірий, шасі (кузова, рами) № НОМЕР_4, тип Т3 - легковий універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований ВРЕР - 7 УДАІ в м.Києві 07.04.2011 року та скасувати арешт та розшук автомобіля TOYOTA, моделі - HIGHLANDER, 2006 року випуску, колір-сірий, шасі (кузова, рами) № НОМЕР_4, тип Т3 - легковий універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_2, накладений постановами Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві від 14.04.2015 року, 26.05.2016 року та 25.06.2016 року у виконавчих провадженнях №46505584 та №47463380.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що29.11.2016 року в м.Конотопі співробітниками національної поліції у ОСОБА_3 був вилучений автомобіль марки Toyota, моделі HIGHLANDER, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований ВРЕР-7 УДАІ в м.Києві 07.04.2011 року, чим, як вважають позивачі порушені їхні майнові права, які підлягають судовому захисту. Як зазначають позивачі, вказаний автомобіль на праві власності належить ОСОБА_6 та зареєстрований за ним. 25.11.2013 року ОСОБА_6 видав нотаріально посвідчену довіреність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 згідно якої вони могли розпоряджатись вказаним автомобілем. Довіреність не відкликана, строк дії до цього часу не закінчився.

08.01.2015 року між позивачами та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі продажу вказаного автомобіля. Позивачі здійснили оплату за вказаний автомобіль шляхом передачі у власність ОСОБА_8 транспортного засобу марки Volkswagen Golf, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований 21.01.2014 року Центром ДАІ 5904 м.Конотоп в Сумській області, вартістю 228 520,00 грн., що були еквівалентні 14 500,00 доларів США за курсом НБУ станом на 08.01.2015 року та доплати в розмірі 47 280,00 грн., що були еквівалентні 3 000,00 доларів США за курсом НБУ станом на 08.01.2015 року. Оплата вартості транспортного засобу відбулась в день підписання договору та між сторонами підписано акт приймання-передачі автомобіля.

Оскільки у позивачів були матеріальні труднощі та вони повністю довіряли ОСОБА_8, право власності у встановленому законом порядку не зареєстрували, а користувались та розпоряджались вказаним автомобілем на підставі довіреності. Оскільки вказаний автомобіль перебуває у власності ОСОБА_6, у якого є борги за кредитними договорами, органами виконавчої служби накладено арешт на майно боржника. Вказаний автомобіль було вилучено на штраф майданчик Конотопського ВП ГУНП в Сумській області.

У зв'язку з наведеним, позивачі звернулись до суду за захистом порушених майнових прав.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову у вказаній справі.

Ухвалою суду від 15.05.2017 року позивачам було відмовлено в задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду позивачі подали апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 27.07.2017 року ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва залишено без змін.

Врахувавши ухвалу та висновки Апеляційного суду позивачі 08.08.2017 року повторно звернулись до Шевченківського районного суду м.Києва із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 10.08.2017 року в задоволені заяви позивачів відмовлено.

02.06.2017 року через канцелярію суду надійшли заперечення на позовну заяву від представника відповідача АТ «БМ Банк», в яких він просив відмовити у задоволенні позову. В запереченні на позовну заяву представник банку зазначив, що законодавством України встановлений порядок реєстрації права власності на транспортний засіб. Згідно Постанови КМУ від 11.11.2009 року №1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок» оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитись в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. Отже, продавець повинен зняти з обліку автомобіль, а покупець в той же час отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Оскільки цей автомобіль не знятий з обліку у встановленому законом порядку та зареєстрований за ОСОБА_6, свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання права власності на автомобіль. Щодо скасування арешту з автомобіля TOYOTA, моделі - HIGHLANDER, 2006 року випуску, колір-сірий, шасі (кузова, рами) № НОМЕР_4, тип Т3 - легковий універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований ВРЕР - 7 УДАІ в м.Києві 07.04.2011 року представник БМ Банку зазначив, що відсутні правові підстави у позивача із зверненням із вказаною вимогою, оскільки вони не є власниками вказаного транспортного засобу.

11.10.2017 року до суду надійшли заперечення на позовну заяву від представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Ознайомившись із позовною заявою, представник вважає, що вона не підлягає задоволенню, просив відмовити у задоволенні позовної заяви повністю.

В своїх заперечення представник банку наголосив на тому, що продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Також зазначив, що власником автомобіля TOYOTA, моделі - HIGHLANDER, 2006 року випуску, колір-сірий, шасі (кузова, рами) № НОМЕР_4, тип Т3 - легковий універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_6, який не міг вчиняти будь-які дії щодо свого майна, так як згідно витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна №50814902 від 26.11.2016 року спірний автомобіль знаходився в заставі з 07.03.2012 року за зобов'язаннями перед банком.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник АТ «БМ Банк» просив відмовити в задоволені позовних вимог.

Інші сторони в судове засідання не з'явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце судового засідання, заперечення (відзив) чи пояснення на заявлені вимоги до суду не надійшли.

А тому на підставі статті 223 ЦПК України суд продовжив розгляд справи у відсутність сторін, які не з'явились в судове засідання.

Вислухавши пояснення сторони позивача та врахувавши заперечення відповідачів, суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог п.п.6, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС.

Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі-правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Судом встановлено, що автомобіль TOYOTA, моделі - HIGHLANDER, 2006 року випуску, колір-сірий, шасі (кузова, рами) № НОМЕР_4, тип Т3 - легковий універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований ВРЕР - 7 УДАІ в м.Києві 07.04.2011 року від 08.01.2015 року згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить на праві власності ОСОБА_6.

08.01.2015 року між ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу зазначеного транспортного засобу в простій письмовій формі.

В Договорі ОСОБА_6 зазначив, що транспортний засіб не закладений та не перебуває перед арештом.

Водночас під час слухання справи судом встановлено, що 07.03.2012 року було зареєстровано обтяження автомобілям - заборона відчужувати - в зв'язку із його заставою на підстав Договору закладу транспортного засобу від 07.03.2012 року, укладеного з ОСОБА_10

Згідно з умовами Договору, сторони домовились, що вартість автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 275 800,00 грн., що є еквівалентом 17 500,00 доларів США та позивачі оплатили вартість зазначеного автомобіля шляхом передачі у власність ОСОБА_8 транспортного засобу марки Volkswagen Golf, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований 21.01.2014 року Центром ДАІ 5904 м.Конотоп в Сумській області, вартістю 228 520,00 грн., що були еквівалентні 14 500,00 доларів США за курсом НБУ станом на 08.01.2015 року та доплати в розмірі 47 280,00 грн., що були еквівалентні 3 000,00 доларів США за курсом НБУ станом на 08.01.2015 року.

В цей же день між сторонами був підписаний акт приймання-передачі автомобіля та ОСОБА_8 написав розписку про отримання в рахунок оплати вартості автомобіля «Тойота» від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 автомобіля «Фольцваген Гольф» вартістю 14 500,00 доларів США та доплату в розмірі 3 000,00 доларів США.

Крім того ОСОБА_6 25.11.2013 року видав на позивачів довіреність на право розпорядження транспортним засобом.

29.11.2016 року співробітниками національної поліції було вилучено вказаний автомобіль, оскільки постановою державного виконавця було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_6 та оголошено в розшук.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачі користувались вказаним автомобілем, розпоряджались ним як своїм майном на підставі довіреності.

Відповідно до п.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи, що договір купівлі-продажу транспортного засобу має бути укладений в сервісних центрах МВС, позивачі не звертались до суду з вимогами про припинення права власності ОСОБА_6 на автомобіль, тому суд вважає, що позовна вимога щодо визнання права власності на автомобіль TOYOTA, моделі - HIGHLANDER, 2006 року випуску, колір-сірий, шасі (кузова, рами) № НОМЕР_4, тип Т3 - легковий універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований ВРЕР - 7 УДАІ в м.Києві 07.04.2011 року є необґрунтованою, оскільки законом чітко визначені підстави набуття права власності на транспортні засоби, при цьому, факт передачі транспортного засобу та грошових коштів за нього не є правовою підставою для набуття права власності на транспортний засіб.

Водночас варто зауважити, що фактично між сторонами був укладений договір міни.

Оскільки позивачі не є власниками вказаного автомобіля, суд не знайшов підстав для задоволення позовних про визнання права власності за ними, відповідно суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 317,328, 334, 392 ЦК України, ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», Публічного акціонерного товариство «Райффайзен банк Аваль», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві про скасування арешту автомобіля та визнання права власності в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08 лютого 2018 року

Суддя: Н.Г.Притула