НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

13 лютого 2018 рокуСправа № 322/717/17

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом:фермерського господарства «Партнер»
до:ОСОБА_3; фермерського господарства «Форт»
третя особа:(на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору) виконавчий комітет Вільнянської міської ради Запорізької області
про:визнання договору оренди землі недійсним,

встановив:

03 липня 2017 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_3 та ФГ «Форт», зареєстрований виконавчим комітетом Вільнянської міської ради Запорізької області 22.03.2017 відносно земельної ділянки площею 8,36 га, кадастровий номер :15:023:0003, розташованої на території Підгірненської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірний договір оренди землі укладено відповідачами під час дії іншого договору оренди землі від 20.12.2006, укладеного між фермерським господарством «Партнер» і ОСОБА_3 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :15:023:0003 строком на 10 років, а отже укладений відповідачами договір оренди підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Як зазначив позивач, про існування спірного договору оренди йому стало відомо 14.06.2017 з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що є обєктом оренди, який отримувався ним з метою реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі від 20.12.2006, яку за твердженням позивача, сторони договору підписали 10.10.2016.

Представник відповідачів подав до суду заяву про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю предмету спору.

В обґрунтування заяви представник відповідачів зазначив, що договір оренди землі, укладений 01.03.2017 між ОСОБА_3 та ФГ «Форт», зареєстрований 22.03.2017 відносно земельної ділянки площею 8,36 га, кадастровий номер :15:023:0003, розірвано за згодою сторін, про що внесено відомості до реєстру 13.12.2017. На підтвердження факту розірвання договору оренди землі від 01.03.2017 до заяви додано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.12.2017 індексний номер 107341862.

Також представником відповідачів повідомлено, що на теперішній час між ОСОБА_3 та ФГ «Форт» укладено інший договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :15:023:0003.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 13.02.2018 № 113830017, земельна ділянка з кадастровим номером :15:023:0003 передана ОСОБА_3 (орендодавець) в оренду строком на 10 років ФГ «Форт» (орендар) на підставі договору оренди від 14.10.2017.

Представник позивача, не змінюючи предмету та підстав позову, не заявляючи будь-яких інших клопотань, заперечив проти задоволення заяви про закриття провадження у справі.

Заперечуючи проти закриття провадження, представник позивача зазначив, що укладений договір оренди між ОСОБА_3 та ФГ «Форт», зареєстрований виконавчим комітетом Вільнянської міської ради Запорізької області 22.03.2017 відносно земельної ділянки площею 8,36 га, кадастровий номер :15:023:0003, розташованої на території Підгірненської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, під час його дії перешкоджав зареєструвати додаткову угоду до договору оренди землі, укладеного між фермерським господарством «Партнер» і ОСОБА_3 щодо цієї самої земельної ділянки, а отже порушував права позивача.

Вирішуючи питання про наявність підстав для закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Із правової природи такого зобовязання вбачається, що фактичне користування майном на підставі договору оренди в разі визнання його недійсним унеможливлює застосування наслідків недійсності правочину, відповідно до статті 216 КК України.

За змістом ст.ст. 651, 653 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Водночас з пояснень представника позивача судом зясовано, що незважаючи на укладення відповідачами спірного договору оренди від 01.03.2017, земельна ділянка з кадастровим номером :15:023:0003 не вибувала з фактичного користування позивача, протягом дії цього договору, а відтак реального порушення прав позивача як орендаря у звязку з укладенням спірного договору не відбулося.

На теперішній час, спірний договір оренди земельної ділянки у звязку з його розірванням не створює будь-яких перешкод для позивача як орендаря, в тому числі і для проведення державної реєстрації додаткової угоди. Вимоги про скасування нового договору оренди землі, укладеного відповідачами 14.10.2017, позивач не заявив.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною другою статті 264 ЦПК України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, визнати недійсним договір оренди від 01.03.2017, який розірвано, неможливо, оскільки предмет спору відсутній.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 255, 260, 261, 263, 272 ЦПК України, суд

ухвалив:

Закрити провадження у цивільній справі № 322/717/17 за позовом фермерського господарства «Партнер» до ОСОБА_3 та фермерського господарства «Форт» про визнання договору оренди землі недійсним у звязку з відсутністю предмета спору.

Повний текст судового рішення складено 19 лютого 2018 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков