Постанова

Іменем України

6 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 2-1072/11

провадження № 61-984 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»,

заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі судді Юр'євої Т. І. від 24 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області у складі суддів: Осіяна О. М., Григорченка Е. І., Повєткіна В. В., від 19 жовтня 2016 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія») звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі - ТОВ «Кредекс Фінанс») до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2014 року, позов ТОВ «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 11 липня 2008 року, укладеним між ЗАТ «Хоум Кредит Банк» та ОСОБА_4, у розмірі 7 593 грн 81 коп., а також судові витрати.

25 січня 2012 року на примусове виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2011 року було видано відповідні виконавчі листи.

17 грудня 2014 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» був укладений договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами, згідно з яким право вимоги до боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»

Враховуючи вказане, заявник просив змінити сторону у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-1072/11 Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а саме, ТОВ «Кредекс Фінанс» замінити на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2016 року у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні відомості про відкриття виконавчого провадження, а нормами чинного законодавства не передбачено заміну сторони у справі після вирішення справи по суті та до відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року апеляційна скарга відхилена, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що на час переходу прав від первісного кредитора до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було відкрито виконавче провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа щодо боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не взяли до уваги положення статті 378 ЦПК України, статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», не надали належної оцінки доводам заявника, чим обмежили заявника як правонаступника стягувача та нового кредитора у реалізації своїх прав, що виникли у зв'язку із переходом до останнього всіх прав первісного стягувача.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

11 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2011 року, яке набрало законної сили, позов ТОВ «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, розірвання кредитного договору задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 11 липня 2008 року, укладеного між ЗАТ «Хоум Кредит Банк» та ОСОБА_4, у розмірі 7 593 грн 81 коп., а також судові витрати.

25 січня 2012 року на примусове виконання вказаного рішення суду було видано три виконавчі листи.

17 серпня 2012 року до відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції надійшли три виконавчі листи та 21 серпня 2012 року за заявою ТОВ «Кредекс Фінанс» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень за вказаними виконавчими листами.

15 листопада 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки судом відновлено строк для подання апеляційної скарги та згідно з ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою боржника на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2011 року.

Також установлено, що 17 лютого 2014 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами, згідно з яким право вимоги до боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не зверталося до виконавчої служби із вимогами про примусове виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2011 року.

Разом із тим у серпні 2012 року з такою заявою звертався первісний стягувач - ТОВ «Кредекс Фінанс».

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Також зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122 цс 13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 378 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов'язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Частиною першою статті 14 ЦПК України і статті 18 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, суди не звернули уваги на те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року скасувати.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за виконавчими листами № 2-1072/11, виданими Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 23 листопада 2011 року, у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: О. В. Білоконь Є. В. Синельников С. Ф. Хопта Ю. В. Черняк