Справа №403/358/17 провадження № 2/403/8/18
У Х В А Л А

15 лютого 2018 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Атаманової С.Ю.,

при секретарі судового засідання Гарбар С.І.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина степу» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 господарства «Абара Геннадій Анатолійович» про визнання договору оренди землі недійсним, визнання договору оренди землі поновленим та зобов"язання вчинити певні дії щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Устинівського районного суду Кіровоградської області перебуває зазначена цивільна справа.

Під час судового розгляду представником позивача через канцелірію суду подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам ОСОБА_5 господарству "Абара Геннадій Анатолійович" та ОСОБА_2 вчиняти дії по проведенню сільськогосподарських робіт (посівів сільськогосподарських культур) на земельній ділянці площею 7,1104 га, кадастровий номер :02:000:2361, яка розташована на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області.

Заслухавши пояснення представника позивача, яка прохала заяву задовольнити з метою запобігання конфліктної ситуації між двома сільськогосподарськими підприємствами- попереднім орендарем ТОВ "Агрофірма "Перлина степу" та другим орендарем ФГ "Абара Геннадій Анатолійович" у зв"язку із початком проведення на весні 2018 року засівання полів сільськогосподарськими культурами; пояснення відповідача ОСОБА_2 та представника відповідачів, які заперечили проти задоволення заяви з огляду на зареєстрований у встановленому законом порядку договір оренди між відповідачами ОСОБА_2 та ФГ "Абара Геннадій Анатолійович", припинення права оренди позивачем ТОВ "Агрофірма "Перлина степу" належної відповідачу земельної ділянки і здійснення ФГ "Абара Геннадій Анатолійович" в серпні 2017 року оранки належної відповідачу ОСОБА_2 земельної ділянки, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або законних інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з роз"ясненнями, що містяться в п.4 вказаної Постанови, суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні такої відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як відповідно до закону підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з позовної заяви, 03.04.2017 року між відповідачами по справі ОСОБА_2 та ФГ "Абара Геннадій Анатолійович" укладений договір оренди земельної ділянки площею 7,1104 га з кадастровим номером :02:000:2361, розташованої на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, право оренди за яким зареєстровано державним реєстратором за ФГ "Абара Геннадій Анатолійович" 04.04.2017 року.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Отже, з моменту державної реєстрації договору оренди ФГ "Абара Геннадій Анатолійович" набуло права орендаря земельної ділянки, тобто використання та здійснення господарської діяльності відповідно до цільового призначення та умов, визначених договором, який оспорюється.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв"язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з викладеного, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також врахувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

Відповідно до діючого законодавства договір оренди землі передбачає обов'язок орендодавця - власника спірної земельної ділянки, за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння та користування на певний строк, а орендар зобов'язаний (і має право) використовувати цю земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між конкретним заходом для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що застосування такого засобу забезпечення позову, як заборона вчинення дій, направлених на використання та обробіток спірної земельної ділянки, зокрема, шляхом заборони здійснення посіву сільськогосподарських культур, передбачає не тільки позбавлення відповідача ФГ "Абара Геннадій Анатолійович" на весь час вирішення спору у суді права використувавати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, але й перешкоджає здійсненню ним підприємницької діяльності, як юридичній особі, з якою відповідач ОСОБА_2 уклала договір оренди землі, який на даний час є чинним.

Відповідно до положень ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

З урахуванням викладеного та того, що між відповідачами ФГ "Абара Геннадій Анатолійович" та ОСОБА_2 укладений договір оренди землі, право оренди за яким зареєстроване відповідно до закону, забезпечення позову в частині заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти дії по проведенню сільськогосподарських робіт є безпідставним, оскільки наявність орендних правовідносин передбачає використання земельної ділянки саме орендарем - ФГ "Абара Геннадій Анатолійович", а не орендодавцем, яким є ОСОБА_2.

За змістом ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі, його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів, крім іншого, може бути визнання правочину недійсним.

Таким чином, виходячи із підстав забезпечення позову, передбачених ч.2 ст.149 ЦПК України, враховуючи зміст позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову зазначеним позовним вимогам, суд приходить до висновку, що обраний представником позивача вид забезпечення позову, жодним чином не може вплинути на виконання майбутнього рішення суду та забезпечити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки цивільним законодавством чітко визначений спосіб захисту цивільних прав судом, а позовними вимогами ТОВ "Агрофірма "Перлина степу" є визнання недійсним договору оренди, поновлення договору оренди землі та зобов"язання відповідача ОСОБА_2 вчинити дії щодо укладення з ТОВ "Агрофірма "Перлина степу" додаткової угоди до договору оренди.

З огляду на викладене, заборона користування земельною ділянкою шляхом проведення на ній сільськогосподарських робіт (посіву сільськогосподарських культур) жодним чином не утруднює виконання в майбутньому рішення суду, постановленого за результатами розгляду цивільної справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і запереечнь, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про недоведеність представником позивача наявності підстав для забезпечення позову, передбачених ч.2 ст.149 ЦПК України та того, що обраний ним захід забезпечення позову у виді заборони вчиняти дії по проведенню сільськогосподарських робіт (посів сільськогосподарських культур) знаходиться у необхідному (обов"язковому) правовому зв"язку із позовними вимогами, їх предметом та відповідними положеннями Закону України "Про оренду землі", ЦК України та ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Перлина степу" про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина степу» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 господарства «Абара Геннадій Анатолійович» про визнання договору оренди землі недійсним, визнання договору оренди землі поновленим та зобов"язання вчинити певні дії щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Устинівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6