Номер провадження: 22-ц/785/2150/18
Номер справи місцевого суду: 520/4171/17
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, ОСОБА_3, треті особи: Третя Одеська державна нотаріальна контора, КП «БТІ» ОМР, Київський РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області про визнання права власності на 13/50 частин обов'язкової долі, спадкового майна в порядку спадкування за законом,

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 13/50 частин обов'язкової долі, житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 319,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка відбулась ІНФОРМАЦІЯ_1 року. При цьому позивач посилається на те, що після смерті матері вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на момент звернення до нотаріуса, ОСОБА_2 постійно лікувалася, була непрацездатною особою за станом здоров'я, однак, Третьою одеською державною нотаріальною конторою було відмовлено, так як від імені ОСОБА_4, державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 04.03.2009 року за реєстровим №4-429, було посвідчено заповіт, яким померла все своє майно заповідала на ім'я ОСОБА_3, а право на обов'язкову частку у спадщині ОСОБА_2 не має, в зв'язку з чим позивачка звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник Одеської міської ради до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність.

Представник ОСОБА_3 у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити.

3-ті особи: представник Третьої одеської державної нотаріальної контори, представник КП «БТІ» ОМР, представник Київського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області до судового засідання не з'явились, повідомлялись належним чином.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2, є донькою позивачка є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (актовий запис про народження №51 від 08.01.1961 року).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла (актовий запис про смерть № 469 від 14 липня 2009 року) та після її смерті залишилось спадкове майно, яке згідно заповіту засвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 04.03.2009 року за реєстровим №4-429, померла заповідала сину - ОСОБА_3

З копії спадкової справи №1164/2009 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своєчасно звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_3 не отримано.

Як передбачено до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). В п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» наголошується, що перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

Малолітніми є особи, що не досягли чотирнадцяти років, неповнолітніми є особи, що не досягли вісімнадцяти років. Непрацездатними вважаються жінки, які досягли 55 років та чоловіки - 60 років; інваліди І, ІІ, ІІІ груп, незалежно від того, чи призначена їм пенсія.

Здатність особи спадкувати за обов'язковою часткою визначається на час відкриття спадщини.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи загального захворювання тільки з 23 вересня 2009 року. На день смерті матері, тобто на день відкриття спадщини (ІНФОРМАЦІЯ_1 року), позивачці виповнилось 48 років.

При таких обставинах, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для визнання права ОСОБА_2 на обов'язкову частку у спадщині після смерті матері з огляду на те, що на момент її смерті вона не досягла 55 років та не була визнана непрацездатною в установленому законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що позивач ОСОБА_2 при подачі свого позову та апеляційної скарги не надала ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги. Більш того, в довідці МСЕК (а.с.62) у висновку про умови та характер праці зазначено, що їй протипоказані важка фізична праця, яка пов'язана з підняттям тяжкості, нічними змінами, роботою на висоті.

Таким чином, ОСОБА_2 не втратила працездатність повністю, а є частково непрацездатною з обмеженими умовами праці.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Скаржник не довела обставини, на які посилалася як на підставу своєї позовної заяви та апеляційної скарги. Жодного належного та допустимого доказу того, що вона була непрацездатною на момент смерті матері, не надала.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують зазначені вище висновки суду першої інстанції і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повне судове рішення складено 19.02.2018 року.