АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді Кулікової С.В.

суддів Кравець В.А., Лапчевської О.Ф.

при секретарі Осінчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,

Справа № 758/5373/16-ц
Апеляційне провадження: №22-ц/796/976/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Ларіонова Н.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кулікова С.В.
встановила:

у квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, укладеного 26 жовтня 2015 року між ним та ОСОБА_3

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 28 грудня 2016 року в позові відмовлено.

30 серпня 2017 року позивач звернувся з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного рішення, в якій зазначав, що після прийняття рішення стан його здоров'я різко змінився, в нього виявлено захворювання на рак простати в III- тій стадії та інші тяжкі захворювання, які супроводжуються больовим синдромом, а відтак за ним має здійснюватись щоденний догляд особою (членом сім'ї, опікуном або піклувальником) за правилами поводження з препаратами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів з недопущенням їх використання не за медичним призначенням для запобігання порушення правил обігу препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів.

Вказані обставини підтверджуються довідкою від 31 липня 2017 року, виданої Київським міським онкологічним центром.

Заявник стверджував, що цей догляд можуть надавати йому тільки його рідні - його син, і ні в якому разі не відповідач, з якою підписано договір довічного утримання, в якому вказується тільки матеріальна допомога.

Також, позивач вказував, що договір довічного утримання укладався у відсутність відповідача, при цьому за цей тривалий час він жодного разу її не бачив, ніколи не спілкувався, тому не може довірити їй необхідний для нього догляд.

Крім того, в заяві позивач висловлює бажання проживати останні роки однією сім'єю з його рідною сім'єю, з рідним сином, який має медичну освіту, та невісткою.

Заявник вважає обставини щодо критичного стану його здоров'я, які існували, проте відомі не були, нововиявленими та підставами для перегляду рішення суду.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Подільського районною суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року та рішення Подільського районною суду міста Києва від 28 грудня 2016 року з урахуванням нововиявлених обставин.

Представник заявника посилається нанеповне з'ясування всіх фактичних обставин справи та неналежну оцінку нововиявлених обставин, зазначених у заяві.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 2 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення представника відповідача ОСОБА_6, який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем обставини не є нововиявленими обставинами, на підставі яких може бути скасоване рішення суду.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд виходив з того, що позивач сам відмовився від виконання відповідачем договору довічного утримання і істотних змін обставин, що виникли після укладення договору судом не встановлено, проте, як зазначала відповідач, вона намагалася вчинити дії на виконання договору, про що письмово зверталась до позивача.

Про наявність у позивача тяжкого захворювання, з приводу якого він був прооперований в березні 2015 року, зазначено у позовній заяві, паспорт до договору довічного утримання містить інформацію про перебування позивача на обліку в Київському міському онконцентрі (а.с. 48-51), а відтак прогресування цієї хвороби не є нововиявленою обставиною та підставою для перегляду рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими і не можуть бути підставою для скасування рішення суду у порядку його перегляду, визначеному главою 3 розділу V ЦПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

На підставі викладеного, заявник не позбавлений можливості у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку звернутись до суду апеляційної інстанції.

Судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми процесуального права, тому підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Дата виготовлення повного тексту постанови - 13 лютого 2018 рік.

Головуючий:

Судді: