УХВАЛА

"12" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі: Седик Д.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, поданого в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

12.12.2017 року представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про передачу справи за підсудністю за зареєстрованим місцем проживання відповідача до Голосіївського районного суду м. Києва.

У судовому засіданні відповідач та його представник підтримали дане клопотання та просили суд його задовольнити мотивуючи тим, що на момент звернення позивача з позовом до суду, у позивача було відсутнє зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання, а місце перебування позивача у Дніпровському районі м. Києва не підтверджено нею належними і допустимими доказами.

Враховуючи, що дитина проживає із відповідачем, представник відповідача вважала первісний позов в частині вимог про стягнення аліментів, розгляд яких може проводитись за місцезнаходженням позивача, безпідставним, а тому просила про задоволення клопотання.

Відповідач та її представники у судовому засіданні заперечували проти направлення справи за підсудністю за місцем знаходження відповідача.

Представник ОСОБА_4 суду пояснила, що на момент пред»явлення позову до суду, позивач проживала за вказаною у позовній заяві адресою, а саме: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва. ОСОБА_1 являється співвласником даної квартири, зокрема і на момент звернення з позовом до суду, а тому вважала доводи представника відповідача щодо не підтвердження належними доказами місце перебування ОСОБА_1 за вказаною адресою безпідставними.

Пояснила, що даний час позивач зареєстрована по вказаній у позовній заяві адресі, що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва, а тому вважала, що відсутні підстави для направлення справи до Голосіївського районного суду м. Києва.

Суд заслухавши клопотання відповідача, доводи представника відповідача, думку позивача та її представників, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно із п. 9 Розділу ХІІ ЦПК України у редакції Закону № 2147VІІІ, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно із ч. 1,2 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Предметом первісного позову є зокрема, стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини.

Як встановлено судом, на момент звернення ОСОБА_1 з позовом, адресою свого місця проживання позивач зазначила: АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Крім того, на момент звернення позивача з даним позовом остання являлась співвласником даної квартири. Судові виклики та ухвалу про відкриття провадження у справі позивач також отримувала за вказаною адресою (а.с.29).

А тому, суд не погоджується з твердженнями представника відповідача, щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Як убачається із паспортних даних ОСОБА_1, позивач з 26.07.2017 року у встановленому законом порядку зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Суд відхиляє твердження представника відповідача щодо безпідставності позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів, як підстави для направлення справи за місцезнаходженням відповідача, оскільки подання завідомо безпідставного позову не являється підставою для передачі справи з одного суду до іншого.

З огляду на означене, оскільки місце проживання позивача значиться у Дніпровському районі м. Києва, позовні вимоги про стягнення аліментів за положеннями ст. 28 ЦПК України можуть також пред»являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, судом не встановлено підстав передбачених ст. 31 ЦПК України для передачі справи на розгляд Голосіївському районному суду м. Києва.

А тому, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для направлення справи за підсудністю за місцем проживання відповідача, - до Голосіївського районного суду м. Києва.

Керуючисьст.ст. 30,31, 353, ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання представника відповідача ОСОБА_7 про направлення справи за підсудністю до Голосівського районного суду м. Києва - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно, з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

С у д д я