Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3471/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 лютого 2018 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Гришковець А. Л.
з секретарем Павленко Л. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік.
Одночасно, Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору.
При порушенні строків платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує і тому заборгованість по кредиту станом на 30.06.2017 становить вищевказану суму.
В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника банку. Позовні вимоги підтримують. Погоджуються на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.
Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до заяви від 03.04.2009, підписаною відповідачем, було надано останній кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Суд звертає увагу, що вказана заява не містить посилань на те, що вона разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складають між відповідачем та банком договір, що суперечить доводам банку викладеним в позовній заяві. Причому в ній відсутні посилання і на ознайомлення з «Правилами користування платіжною карткою», а лише зазначено про ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку.
Однак, відповідачем не заперечується наявність договірних відносин, а тому вказані обставини суд не може покласти в основу рішення по справі.
Згідно п.5.3 Умов сторони погодили право банку проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше, ніж за сім днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору.
Відповідно ж до п. 4.9 цього договору банк зобовязаний не рідше одного разу в місяць способом, зазначеним в заяві, надавати клієнту виписки про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках.
При порушенні строків платежу по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову, що передбачено Тарифами, п.8.6 Умов.
Згідно зі ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Позивач частково погашала кредит і загальна сума погашення за наданим кредитом склала 210 грн. 00 коп., що вбачається з даних розрахунку.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не вживаються заходи щодо добровільного погашення заборгованості по кредитному договору без номера від 03.04.2009, суд вважає за необхідне стягнути з неї суму заборгованості.
Проте, вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, суд звертає увагу на наступне.
Банк просить одночасно стягнути пеню та штраф, не враховуючи при цьому, що цивільно-правова відповідальність - це покладання на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладання на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Відтак, зважаючи, що банк не врахував вищевикладеного та не звернув увагу, що за умовами даного кредитного договору штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення, а тому суд відмовляє банку в стягненні штрафу, тобто як його фіксованої частини у розмірі 500 грн., так і його процентної складової у розмірі 658 грн.02 коп..
Не підлягають задоволенню і вимоги банку щодо стягнення заборгованості по пені та комісії, так як банком в розрахунку відображено нарахування пені та комісії (а.с.4-6), але сума виведена лише по комісії. Тобто, позивач не надав належних доказів на підтвердження зобов»язань відповідача щодо сплати пені та комісії в разі порушення зобовязання з повернення кредиту.
Крім того, досліджуючи наданий банком розрахунок суми забогованості, суд дійшов висновку, що він суперечить умовам договору та не узгоджується з вимогами законодавства, оскільки нарахування банком відсотків в даному випадку здійснювалось на тіло кредиту та відсотки. Вказану обставину було встановлено і при розгляді апеляційним судом Житомирської області цивільної справи за аналогічним позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» №286/352/17 ( рішення від 10.07.2017, яке набрало законної сили), про що свідчать дані з Єдиного державного реєстру, і відповідно вказана обставина є загальновідомою.
Таким чином, заборгованість зі сплати відсотків станом на станом на 30.06.2017, виходячи із відсоткової ставки за рік у період з 01.05.2009 по 30.06.2017 в розмірі 30%, буде становити: (724,47х30%х8)+(724,47х30%:12х1)+(724,47х30%:360х29) = (1738,73+18,11+17,51) = 1774,35 грн..
За таких обставин, аналізуючи та оцінюючи правовідносини, що склалися, норми права, що їх регулюють, всі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 03.04.2009 в сумі 2498 грн. 82 коп., із них: 724 грн. 47 коп. заборгованості за кредитом, 1774 грн. 35 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом.
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн.00 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (1600х17,45%)=279 грн. 20 коп..
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 282, підпунктом 15.5 пункту 15 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.
Про перегляд заочного рішення може бути подана заява протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення на заочне рішення до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.
Суддя: ОСОБА_2 Повне рішення виготовлено 14.02.2018