Провадження №2/760/2529/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - Вороніної Н.П.

розглянувши у відкритому судового засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Національного авіаційного університету, 3-я особа: Міністерство освіти і науки України про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом і просить стягнути з відповідача 30 574, 39 гр. заборгованості по стипендії з урахуванням компенсації втрати частини стипендії у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Ухвалою суду від 12 вересня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

25 вересня 2017 року від відповідача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 27 вересня 2017 року відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 09 листопада 2017 року.

Звертаючись до суду, позивач посилається в позові на те, що з 01 вересня 2014 року він є студентом денної форми навчання факультету менеджменту та логістики Інституту економіки та менеджменту Національного авіаційного університету.

На навчання він був зарахований за державним замовленням на підставі пільги №116 «особи, яким Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» надано право на вступ до вищого навчального закладу поза конкурсом», оскільки його батько має стаж роботи в підземних умовах більше 15 років.

Зазначає, що на момент звернення до суду з позовом з 13 березня 2017 року він знаходиться в академічній відпустці за станом здоров'я.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання академічних та соціальних стипендій у встановленому законодавством порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» /в редакції, яка діяла на момент його вступу до навчального закладу/ йому була гарантована виплата за рахунок коштів державного бюджету стипендія в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Однак, всупереч зазначеним нормам, з вересня 2014 року по грудень 2016 року йому нараховувалась стипендія значно менша ніж прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб.

Таким чином, сума недоплаченої йому стипендії складає 25 021, 60 гр.

Також зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з відповідача підлягає стягненню компенсація втрати частини стипендії у зв'язку з порушенням строків її виплати за весь час прострочення в розмірі 5 552, 79 гр.

Виходячи з цього, просить позов задовольнити.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Посилалася на те, що позивач не звертався до деканату з заявою про виплату йому соціальної стипендії, як це передбачено п. 5 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1045 «Деякі питання виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів».

Крім того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року №117 «Про Єдиний державний реєстр осіб, які мають право на пільги» було створено реєстр осіб, до якого вноситься інформація про студентів вищих навчальних закладів, які отримують соціальні стипендії.

Позивач на такому обліку не перебуває і це підтверджено листом Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації на запит університету.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Надав письмові пояснення, в яких заперечував проти позову, посилаючись на те, що позивач не звертався до вищого навчального закладу з заявою про отримання соціальної стипендії.

Крім того, Законами України «Про державний бюджет України на 2014 - 2016 роки» не було передбачено виплату стипендій у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, батьки яких мають підземний стаж понад 15 років.

Також просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали особами з інвалідністю I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та виплатою за рахунок бюджетних коштів соціальної стипендії в порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.ч. 2,4 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання академічних та соціальних стипендій у встановленому законодавством порядку.

Соціальні стипендії призначаються студентам (курсантам) закладу вищої освіти в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що відповідно до наказу про зарахування за державним замовленням №1886/ст від 11 серпня 2014 року позивача зараховано студентом денної форми навчання Навчально - наукового інституту Економіки та менеджменту Національного авіаційного університету за освітнім ступенем бакалавр терміном навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року на підставі пільги №116 «особи, яким Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» надано право на вступ до вищого навчального закладу поза конкурсом» як особі, батько якої має стаж роботи на підземних роботах більше 15 років.

Відповідно до наказу про надання академічної відпустки №1766/ст від 07 липня 2017 року позивачу надана академічна відпустка з 13 березня 2017 року до 13 березня 2018 року.

/ а.с. 14 - 16; 23 - 26 /

Згідно з довідками про стипендію №883, №884, №885 та №886 від 12 липня 2017 року, наданих позивачу, стипендія останнього за 2014 рік становила 2 937, 52 гр., за 2015 рік - 5 268, 99 гр., за 2016 рік - 4 162, 13 гр., що загалом становить 12 368, 64 гр.

/ а.с. 17 - 20 /

Представник позивача зазначила, що виплачена позивачу сума стипендії значно менша від тієї, яку він мав право отримати, оскільки відповідно ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» він мав право на отримання академічних та соціальних стипендій у встановленому законодавством порядку.

Крім того, вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» /в редакції, яка діяла на момент його вступу до навчального закладу/ йому була гарантована виплата за рахунок коштів державного бюджету стипендія в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 8 Порядку призначення і виплати стипендії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12 липня 2004 року /в редакції, що діяла протягом 2013 - 2014 років /, для вирішення питань з призначення та позбавлення академічної або соціальної стипендії, надання матеріальної допомоги учням, студентам, курсантам вищого навчального закладу, заохочення кращих з них за успіхи у навчанні, участь у громадській, спортивній та науковій діяльності, навчальні заклади утворюють стипендіальні комісії.

Пунктом 18 Порядку встановлено, що особи, які вперше претендують або поновлюють право на призначення соціальної стипендії, подають стипендіальній комісії документи, що підтверджують їх право на отримання пільг та гарантій на стипендіальне забезпечення згідно з нормативно-правовими актами.

Стипендіальна комісія протягом трьох робочих днів приймає рішення щодо призначення соціальної стипендії.

Виходячи з того, що право на отримання соціальної стипендії, передбаченої статтею 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», у позивача виникло в вересні 2014 року, відповідно до даного Порядку він мав подати до стипендіальної комісії університету документи, що підтверджують його право на отримання пільг та гарантій на стипендіальне забезпечення.

Судом встановлено та не спростовувалося представником позивача, позивач з зазначеною заявою до вищого навчального закладу не звертався, та визначені законом документи для отримання соціальної стипендії не подавав.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29 січня 2003 року «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» було запроваджено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги пільги та затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, що додається.

Відповідно до пп. 1 п. 3 постанови до реєстру вносяться відомості щодо студентів, курсантів невійськових вищих навчальних закладів, які отримують соціальні стипендії відповідно до Законів України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", "Про підвищення престижності шахтарської праці", "Про вищу освіту", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про охорону дитинства".

Згідно з пп. 2 п. 2 Положення до Реєстру вноситься інформація про студентів, курсантів невійськових вищих навчальних закладів, які отримують соціальні стипендії - повне найменування та код згідно з ЄДРПОУ вищого навчального закладу або його відокремленого структурного підрозділу, прізвище, ім'я, по батькові, число, місяць, рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, реквізити паспорта громадянина України (свідоцтва про народження дитини), адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання, підстави для отримання соціальної стипендії, розмір місячної стипендії (разом із сумою індексації) та строк, на який призначена соціальна стипендія.

Відповідно до листа Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 17 листопада 2017 року №108-19635 позивач в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як отримувач соціальної стипендії, не перебуває.

Крім того, суд враховує, що стаття 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в редакції, що діяла станом на вересень 2014 року, встановлювала, що особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, зараховуються на навчання поза конкурсом та з гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, яка підлягає виплаті за рахунок коштів державного бюджету, якщо законом про затвердження бюджету не передбачено зупинення чи обмеження дії відповідної статті.

Законом України « Про Державний бюджет України на 2014 рік» такі обмеження не встановлюватися.

Прикінцевими положеннями Законів України «Про державний бюджет на 2015 рік» та «Про Державний бюджет України на 2016 рік» було встановлено, що стаття 5 вище приведеного Закону застосовуєються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава не обмежена в праві вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

В Рішеннях Європейського суду з прав людини, в тому числі «Сук проти України», зазначено, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету.

Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни.

Виходячи з цього, стаття 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» підлягала застосуванню в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Тобто, в 2015 та 2016 роках соціальні стипендії для дітей шахтарів, які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, до переліку таких, що підлягають призначенню та виплаті, законом передбачено не було.

Виходячи з того,що державою у визначеному законом порядку шляхом вказівки про це в Законі України « Про Державний бюджет України» було обмежено дію статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в 2015 та 2016 роках, передбачена даною статтею стипендія призначенню та виплаті не підлягала.

Крім того, відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Зі змісту даної норми закону випливає, що він регулює правовідносини, які виникли між підприємством, установою чи організацією і громадянином з приводу прострочення проведення фактичної виплати коштів, які були нараховані.

Як зазначено вище, стипендія позивачу, яка є предметом спору, останньому не нараховувалася, а тому дана норма закону на правовідносини сторін не поширюється.

Виходячи з цих обставин підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Керуючись ст. ст.3, 6,15,16 ЦК України, ст.5 Закону України України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ст. 62 Закону України « Про вищу освіту», ст. ст. 1, 2 Закону України « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати», Порядком призначення і виплати стипендії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12 липня 2004 року, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4 до Національного авіаційного університету України про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 лютого 2018 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва