АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження в апеляційній інстанції №22-ц/796/1022/2018
справа №754/8605/16-ц
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м.Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретарів

судового засідання Довгополої А.В., АмборськоїД.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Державної установи «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» на рішення Деснянського районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Галась І.А. 14 листопада 2017 року о 09 год. 48 хв. у м.Києві, у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної установи «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

встановила:

В липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який неодноразово уточнював та остаточно просив ухвалити рішення, яким:

- стягнути з ДУ «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» 1300 грн. заборгованості з виплати заробітної плати;

- стягнути з ДУ «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» 60900 грн. компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Вимоги обґрунтовує тим, що з 21 січня 2013 року працював у ДУ «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» на посаді завідувача науково-дослідного сектора юридичного забезпечення науково-дослідного відділу аналізу та розробки систем управління, 03 березня 2014 року його переведено на посаду завідувача науково-дослідного сектора юридичного забезпечення науково-дослідного відділу нормативно-правового та економічного регулювання, з 01 вересня 2015 року його переведено на посаду завідувача науково-дослідного сектора юридичного забезпечення науково-дослідного відділу нормативно-правового та економічного забезпечення.

Наказом від 01 квітня 2016 року його звільнено з 06 квітня 2016 року за угодою сторін на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України.

При звільненні із ОСОБА_4 проведено розрахунок 25 квітня 2016 року та виплачено, як вказано у листі ДУ «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» №03/202 від 27 травня 2016 року, 797,45 грн. заробітної плати за 4 відпрацьовані дні, 8493,42 грн. компенсації за невикористану відпустку тривалістю 63 календарних дні та 2403,22 грн. середнього заробітку за час затримки у 13 днів по день фактичного розрахунку.

При цьому, згідно даних розрахункового листа розмір компенсації за невикористану відпустку становить 8465,36 грн.

ОСОБА_4, наводячи свої розрахунки та з урахуванням уточнень позовних вимог, зазначає, що в обох цих випадках сума компенсації за невикористану відпустку є невірною та має становити 9829,80 грн. Відтак при звільненні з ним не було проведено повного розрахунку та недоплаченою є сума компенсації за невикористану відпустку 1364,44 гри., при цьому просить стягнути 1300 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути з ДУ «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» в рахунок погашення заборгованості 1300 грн. та 60900 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ДУ «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на те, що відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати не підлягають врахуванню виплати за виконання окремих одноразових доручень, проте судом цього не ураховано. Так, на твердження скаржника, не має братися у розрахунок виплата сум винагород за роботу у складі робочих груп для виконання договорів.

Вказує, що позивач згідно з наказами ДУ «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» «Про виплату індивідуальної винагороди» від 27 жовтня 2015 року №73-д, від 25 вересня 2015 року №66-д, від 20 квітня 2015 року №31-д, отримував індивідуальну винагороду як член робочої групи, така робота не була його прямим обов»язком, у зв»язку із цим ці виплати не мають братися у розрахунок.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 посилається на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, відповідність роботи у робочих групах змісту його посадової інструкції. У доповненні до відзиву вказує на правомірність включення у розрахунок всіх отриманих ним сум за виконання роботи у робочих групах.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав, просив скаргу задовольнити.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з"явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що обставина невиплати у повному обсязі компенсації за невикористану відпустку знайшла своє підтвердження матеріалами справи, при цьому виплати за виконання роботи в робочих групах є такими, що мають бути включені для обрахунку розміру середньої заробітної плати, оскільки виконання робіт за договорами було визначено посадовою інструкцією позивача.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи,організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Як установлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 з 21 січня 2013 року працював у ДУ «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» на посаді завідувача науково-дослідного сектора юридичного забезпечення науково-дослідного відділу аналізу та розробки систем управління, 03 березня 2014 року його переведено на посаду завідувача науково-дослідного сектора юридичного забезпечення науково-дослідного відділу нормативно-правового та економічного регулювання, з 01 вересня 2015 року його переведено на посаду завідувача науково-дослідного сектора юридичного забезпечення науково-дослідного відділу нормативно-правового та економічного забезпечення.

Наказом ДУ «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» №29-к від 01 квітня 2016 року ОСОБА_4 звільнено 06 квітня 2016 року займаної посади за угодою сторін, згідно з п.1 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до змісту повідомлення про розміри оплати праці (ст.110 КЗпП України) за квітень 2016 року, 25 квітня 2016 року ОСОБА_4 нараховано до виплати заробітну плату за 4 робочі дні в сумі 797,45 грн. (включаючи 72,50 грн. доплати за вислугу років), компенсацію за невикористану відпустку (63 календарних дні) в сумі 8465,36 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 2403,22 грн.

При цьому, згідно даних листа ДУ «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» №03/202 від 27 травня 2016 року розмір компенсації за невикористану відпустку становить 8493,42 грн.

Судом першої інстанції встановлено та визнано сторонами, що кількість днів невикористаної відпустки в дійсності становить 60 днів.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про відпустки» та ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.

Відповідно до п.2 розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Відповідно до п.7 розділу IV цього Порядку нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

Святкові та неробочі дні (стаття 73 Кодексу законів про працю України), які припадають на період відпустки, у розрахунок тривалості відпустки не включаються і не оплачуються.

Відповідно до абз.1 п.З розділу III цього Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

Відповідно до пп. «а» п.4 розділу III цього Порядку, з посиланням на який відповідач заперечує необхідність включення деяких видів виплат, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов'язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов'язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками).

Відповідно даних довідок про доходи за 2015 та 2016 року (т.1 а.с.38, 39) за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю виплати компенсації за невикористані відпустки, ОСОБА_4 мав такі доходи: квітень 2015 - 3172,26 грн.; травень 2015 - 2606,57 грн.; червень 2015 - 3654,59 грн.; липень 2015 - 3654,59 грн.; серпень 2015 - 3928,09 грн.; вересень 2015 -12079,60 грн.; жовтень 2015 - 7549,30 грн.; листопад 2015 - 4499,30 грн.; грудень 2015 - 4041,97 грн.; січень 2016 - 3327,10 грн.; лютий 2016 - 3987,24 грн.; березень 2016 - 4186,60 грн., всього 56687,21 грн.

10 березня 2015 року видано наказ №19-д «Про створення робочої групи» яким визначено, що згідно з п.2.4 «Порядку планування, виконання та фінансування науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт та надання науково-технічних послуг за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету», затвердженого наказом від 21 грудня 2013 року №224-д для виконання роботи за додатковою угодою, а саме проведення експертизи звітних матеріалів, створено робочу групу до якої включено ОСОБА_4 (т.2 а.с.134)

Відповідно до наказу ДУ «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» «Про виплату індивідуальної винагороди» від 20 квітня 2015 року №31-д ОСОБА_4 виплачено індивідуальну винагороду у сумі 820 грн. за безпосередню участь у виконанні робіт за додатковою угодою, а саме проведення експертизи звітних матеріалів. (т.1 а.с.188)

12 травня 2015 року видано наказ №38-д «Про створення робочої групи», до якого внесено зміни наказом №43-д від 25 травня 2015 року, яким визначено, що згідно з п.2.4 «Порядку планування, виконання та фінансування науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт та надання науково-технічних послуг за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету», затвердженого наказом від 21 грудня 2013 року №224-д для виконання робіт за договором науково-технічного характеру від 08 травня 2015 року створено робочу групу до якої включено ОСОБА_4 (т.2 а.с.131)

Відповідно до наказу ДУ «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» «Про виплату індивідуальної винагороди» від 25 вересня 2015 року №66-д ОСОБА_4 виплачено індивідуальну винагороду у сумі 8000 грн. за безпосередню участь у виконанні робіт науково-технічного характеру за договором від 08 травня 2015 року. (т.1 а.с.99)

01 жовтня 2015 року видано наказ №67-д «Про створення робочої групи» яким визначено, що згідно з п.2.4 «Порядку планування, виконання та фінансування науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт та надання науково-технічних послуг за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету», затвердженого наказом від 21 грудня 2013 року №224-д для виконання роботи за договором про надання науково-технічних послуг з експертизи технічної документації створено робочу групу до якої включено ОСОБА_4 (т.1 а.с.93)

Відповідно до наказу ДУ «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» «Про виплату індивідуальної винагороди» від 27 жовтня 2015 року №73-д ОСОБА_4 виплачено індивідуальну винагороду у сумі 500 грн. за безпосередню участь у виконанні робіт за договором про надання науково-технічних послуг з експертизи технічної документації, (т.1 а.с.98)

Всього за участь у цих роботах ОСОБА_4 виплачено 9320 грн.

На момент початку участі у виконанні робіт за наслідками яких виплачено ці винагороди, ОСОБА_4 працював на посадах завідувача науково-дослідного сектора юридичного забезпечення науково-дослідного відділу нормативно-правового та економічного регулювання та завідувача науково-дослідного сектора юридичного забезпечення науково-дослідного відділу нормативно-правового та економічного забезпечення і відповідно до Посадових інструкцій до цих посад (т.1 а.с.73, 87) до його посадових обов»язків, зокрема, входило: участь у виконанні договорів за науково-дослідною тематикою (п.13 Посадових інструкцій).

Підпунктом «а» п.4 розділу III Порядку обчислення середньої заробітної плати застережено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов'язки працівника.

,

Згідно із п.п. 1.1-1.3 розділу 1 «Порядку планування, виконання та фінансування науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт та надання науково-технічних послуг за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету» (т.1. а.с.80), на підставі якого ОСОБА_4 залучався до робочих груп, порядок планування, виконання та фінансування науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт та надання науково-технічних послуг розроблено відповідно до норм чинного законодавства України, підзаконних актів, що регулюють цей вид діяльності, статуту та внутрішніх документів ДУ «ННДІПБОП». Дія порядку розповсюджується на науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, а також на науково-технічні послуги ДУ «ННДІПБОП», що проводяться за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету. Вимоги порядку є обов»язковими до виконання усіма співробітниками ДУ «ННДІПБОП», які беруть участь у безпосередній роботі з підготовки до укладення, виконання та супроводження договорів і договорів зі співвиконавцями.

Відповідно до п.п. 2.1-2.4 розділу 2 цього Порядку:

2.1. Підготовку до укладання договору на проведення робіт або надання послуг (далі - договір) за дорученням директора ДУ «ННДІПБОП» очолює визначений у робочому порядку керівник робіт.

2.2. Керівник робіт подає директору ДУ «ННДІПБОП» доповідну записку щодо виконання договору з обґрунтуванням доцільності або недоцільності залучення співвиконавців - третіх осіб (юридичних та/або фізичних) і кадрового забезпечення з штатного складу ДУ «ННДІПБОП». Остаточне рішення складу виконавців залишається за директором (уповноваженою особою) ДУ «НДІПБОП».

2.3. Перед підписанням проект договору має бути погоджено: керівником (відповідальним виконавцем), начальником планово-договірного відділу, головним бухгалтером - начальником відділу бухгалтерського обліку та звітності та завідувачем науково- дослідного сектору юридичного забезпечення. У разі відсутності зазначених керівників договір візують спеціалісти, які тимчасово виконують їхні обов'язки.

2.4. Разом з підписанням договору директор інституту видає наказ про створення робочої групи та призначення керівника робіт і/або робочої групи. Повноваження керівника робіт діють до припинення дії договору або призначення нового керівника робіт. Для виконання роботи до складу робочої групи можуть залучатися (брати участь) директор, заступники директора, вчений секретар інституту. При необхідності, до складу робочої групи можуть залучатися працівники планово-договірного відділу та відділу бухгалтерського обліку та звітності.

Аналіз Посадової інструкції ОСОБА_4, зокрема п.13, та розділів 1 і 2 «Порядку планування, виконання та фінансування науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт та надання науково-технічних послуг за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету» дає підстави дійти висновку, що для виконання цілей діяльності ДУ «ННДІПБОП» окремі робітники залучаються у робочі групи для виконання певних видів робіт. Отже, участь ОСОБА_4 у складі робочої групи та у виконанні договорів за науково-дослідною тематикою входить до кола посадових обов"зків останнього та реалізується шляхом видання наказу директором підприємства.

В розумінні пп. «а» п.4 розділу III Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, ОСОБА_4 виконував окремі доручення, що входять в його обов'язки як працівника.

Згідно із п.4.3 «Порядку планування, виконання та фінансування науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт та надання науково-технічних послуг за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету» в термін «індивідуальна винагорода» закладається - заробітна плата-премія, премія, надбавка, доплата. Далі також передбачено , що розмір індивідуальних винагород за роботу, що виконується за службовими обов"язками адміністративно-управлінським та допоміжним персоналом і спрямовану на управління, організацію та забезпечення виконання договірної роботи, визначаються фондом оплати праці цієї категорії працівників в межах накладних витрат договорів та виплачується за наказом директора.

Відповідно до абз.1 п.3 розділу III Порядку обчислення середньої заробітної плати при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

Відтак, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що 9320 грн., виплачені за участь у робочих групах, підлягають врахуванню під час визначення середньої заробітної плати для визначення розміру компенсації за невикористану відпустку, оскільки ці виплати не підпадають під категорію виплат, визначену підпунктом «а» п.4 розділу III цього Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно з Положенням про науково-дослідний сектор юридичного забезпечення науково-дослідного відділу нормативно-правового та економічного регулювання робота у складі робочих груп для виконання договорів не була обов"язком завідувача науково-дослідного сектора юридичного забезпечення, відхиляються колегією суддів, оскільки участь у виконанні договорів за науково-дослідною тематикою чітко визначено у Посадових інструкціях до посад, що обіймав позивач. При цьому, Положення про сектор не містить застережень щодо обмеження участі завідувача науково-дослідного сектора юридичного забезпечення у виконанні договорів за науково-дослідною тематикою, а Посадова інструкції не суперечить цьому Положенню.

Посилання скаржника на те, що виплата за договором не є винагородою за виконану роботу відповідно до посадових обов"язків, відповідне рішення щодо цих виплат приймається шляхом видання наказу директора, а відтак такі виплати не повинні враховуватись при обрахуванні середньої заробітної плати, з посиланням на Положення про оплату праці, затверджене наказом ДУ "ННДІПБОП" від 21 грудня 2013 року №224-д, відхиляються колегією суддів, оскільки за змістом Положення до основної заробітної плати відноситься винагорода відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадових обов"язків).

Ураховуючи, що участь у виконанні договорів за науково-дослідною тематикою входило до кола посадових обов"язків позивача, сам по собі визначений локальним нормативним актом порядок реалізації цього обов"язку (зокрема, шляхом видання окремого наказу директора) не є підставою для віднесення цих виплат до таких,що визначені підпунктом «а» п.4 розділу III цього Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Твердження апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції об"єктивно не визначено чи підпадають виплати за виконання договорів за науково-дослідною тематикою під підпункт "а" пункту 4 Постанови №100, відхиляються колегією суддів, оскільки є безпідставними, рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не доведено наявності підстав для неврахування цих виплат при обчисленні компенсації за невиплачену відпустку, висновки суду викладено чітко та послідовно, натомість обґрунтованих доводів на спростування таких висновків суду апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381, 383, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної установи «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2018 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов