Справа № 296/8652/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

"13" лютого 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді - Бондарчука В.В.,

секретаря - Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів,-

встановив:

02.11.2017 року позивач звернулася до суду та з урахуванням уточнених позовних вимог просить змінити розмір аліментів, визначених рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 08.08.2012 року у справі № 2-2807/12, та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 08.08.2012 року відповідача зобов'язано сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивач працевлаштований в ТОВ" Агролайн -Україна", а також має власний автомобіль, орендує ставок та здає в оренду 100 га землі у Малобраталівській сільській раді. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки в більшому розмірі, так як його матеріальне становище значно покращилося. Як вказує позивач, відповідно до вимог СК України аліменти на утримання дитини не можуть бути меншими ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на сьогоднішній день складає - 930,00 грн., а також судом повинно враховуватись наявність у платника податків рухомого та нерухомого майна. Тому визначений рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 08.08.2012 року розмір аліментів, на думку позивача, не відповідає вимогам чинного законодавства України.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з'явився, згідно поданої заяви просить розглядати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин неявки, заяву про відкладення розгляду справи не направив.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст.ст. 280-282 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 06.11.2017 року відкрито провадження у справі.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4 року

народження значаться сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданим 08.08.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 08.08.2012 року у справі № 2-2807/12 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 22.06.2012 року і до досягнення донькою повноліття.

При цьому відповідач не заперечував проти визначеного позивачем розміру, посилаючись на працює неофіційно.

Відповідно до ч.3 ст.181, ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові при розгляді справи № 6-143цс13 від 05.02.2014 року слідує, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

П.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і

соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на викладене, з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 500 грн. щомісяця на 1/4 частину заробітку ( доходу ) щомісяця з відповідача.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає повному задоволенню в зв'язку з вищезазначеними вимогами чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 5-10, 12,13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів-задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання дитини - ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4 року за рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 08.08.2012 по справі № 2-2807/12 на розмір 1/4 частини його щомісячного доходу (заробітку) , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя В. В. Бондарчук