У х в а л а

Іменем України

13 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 356/1145/14-ц

провадження № 61 -2949 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Черняк Ю. В. розглянув клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє представник - ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, державного нотаріуса Березанської державної нотаріальної контори Київської області Тищенко Ніни Володимирівни, судді Березанського міського суду Київської області Дудар Тетяни Валеріївни, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у Київській області, про визнання дій нотаріуса незаконними, зменшення частки у спадщині, скасування свідоцтв про право на спадщину, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

У 2014 році ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_6, державного нотаріуса Березанської державної нотаріальної контори Київської області Тищенко Н. В., судді Березанського міського суду Київської області Дудар Т. В., третя особа - Головне територіальне управління юстиції у Київській області, про визнання дій нотаріуса незаконними, зменшення частки у спадщині, скасування свідоцтв про право на спадщину, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 8 липня

2015 року позовну заяву ОСОБА_4 у вказаній справі залишено без розгляду.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_4 у серпні 2017 року звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_4 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 8 липня 2015 року у справі відмовлено.

У листопаді 2017 року на розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, в інтересах якої діє представник - ОСОБА_5, на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 8 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якої діє представник - ОСОБА_5, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2017 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє представник - ОСОБА_5, на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 8 липня 2015 року було відмовлено на підставі пункту

2 частини четвертої статті 328 ЦПК України (у редакції 2004 року), так як ухвала районного суду в апеляційному порядку по суті не переглядалася.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2017 року касаційну скаргу

ОСОБА_4, в інтересах якої діє представник - ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року було залишено без руху з наданням строку для виконання вимог та запропоновано звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, навівши поважні причини для поновлення строку та подавши відповідні докази. Також даною ухвалою заявника повідомлено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У січні 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє представник - ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року передано на розгляд до Верховного Суду.

Відповідно до пунктів 4 і 14 розділу XIIIПерехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинност іцією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судові рішення, ухвалені судами до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України (у редакції 2004 року) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Касаційна скарга ОСОБА_4, в інтересах якої діє представник - ОСОБА_5, на вищевказане судове рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження.

Проте ОСОБА_4, в інтересах якої діє представник - ОСОБА_5, у касаційній скарзі було заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року отримано лише 30 жовтня 2017 року, що підтверджується супровідним листом та конвертом про направлення копії ухвали.

Згідно з частиною другою статті 325 ЦПК України (у редакції 2004 року) у разі пропущення строку на касаційне оскарження з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ОСОБА_4 пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Проте у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 8 липня 2015 року з підстав, передбачених частиною третьою статті 297 ЦПК України (у редакції 2004 року), апеляційний суд вірно виходив із того, що заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із наведенням поважних причин значного пропуску строку апеляційного оскарження ОСОБА_4 не надала. При цьому ОСОБА_4 знала про вказане судове рішення районного суду, оскільки особисто отримала копію оскаржуваної ухвали суду 29 липня 2015 року.

Відповідно до частини третьої статті 27 ЦПК України (у редакції 2004 року) особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що доводи заявника про відмову подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки оскаржувану ухвалу було отримано представником 15 серпня 2017 року, а тому саме з цієї дати у ОСОБА_4 виникло право на апеляційне оскарження ухвали суду, є безпідставними, оскільки ОСОБА_4 отримала копію ухвали районного суду 29 липня 2015 року. Представник ОСОБА_4, згідно положень статтей 38, 44 ЦПК України (у редакції 2004 року) діє від імені особи, яку він представляє та в її інтересах.

Повторне отримання представником сторони копії ухвали суду першої інстанції не є підставою для визначення іншого порядку обчислення строку апеляційного оскарження, так як це є зловживанням правом на оскарження рішення суду поза межами визначеного законом строку і штучним створенням поважних причин для цього.

Крім того, апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції подано особисто ОСОБА_4, а не її представником.

При цьому безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у такому його елементі як правова визначеність у правовідносинах.

Також згідно з частиною другою статті 207 ЦПК України (у редакції

2004 року) особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Отже, судове рішення апеляційного суду є законним і обгрунтованим й підстав для його скасування немає.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновку суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частиною другою статті 325 ЦПК України (у редакції

2004 року), пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, пунктами 4 і 14 розділу XIIIПерехідних положень ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, державного нотаріуса Березанської державної нотаріальної контори Київської області Тищенко Ніни Володимирівни, судді Березанського міського суду Київської області Дудар Тетяни Валеріївни, третя особа - Головне управління юстиції у Київській області, про визнання нотаріальних дій нотаріуса незаконними, зменшення частки у спадщині, скасування свідоцтв про право на спадщину, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4, вінтересахякоїдієпредставник- ОСОБА_5, наухвалуапеляційногосудуКиївськоїобластівід24 жовтня 2017 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк