Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2018 Справа №607/11917/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою №47 по вул. Слівенська, 11 в м. Тернополі, посилаючись на те, що позивач являється власником даного житла. ОСОБА_2, її онук, понад десять років у спірній квартирі не проживає, коштів на утримання житла та оплату комунальних послуг не надає. У квартирі немає особистих речей відповідача, спірним житлом він не цікавиться. Реєстрація відповідача за даною адресою зумовлює для позивача додаткові матеріальні затрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 04 лютого 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3 04.02.2003 р. за реєстром №468, ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_4 двохкімнатну квартиру №47, що знаходиться в будинку №11 по вул. Слівенська в м. Тернополі.

Згідно Реєстраційного посвідчення, виданого 25 лютого 2003 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1, на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 04 лютого 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3 04.02.2003 р. за реєстром №468, зареєстрована квартира ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається із наявної при матеріалах справи довідки №12941 від 19.09.2017 р., виданої ПП «Наш дім», копії будинкової книги, у квартирі за адресою вул. Слівенська, 11/47 в м. Тернополі, зареєстрований із 04.07.2007 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як встановлено в судовому засіданні з акту обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) від 20 вересня 2017 р., складених комісією ПП «Наш дім», пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у спірній квартирі зареєстрований, але не проживає вже більше 10 років онук ОСОБА_1 ОСОБА_2, йому ніхто не чинив жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Разом з тим, на даний час відповідач ОСОБА_2 із квартири по вул. Слівенська, 11/47 в м. Тернополі, не виписався, що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом.

Тому, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 понад десять років, без поважних причин, не проживає у квартирі за адресою м. Тернопіль вул. Слівенська, 11/47.

Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 у ПП «Наш дім» будь-яких заяв про його тимчасову відсутність та збереження за ним права користування спірним житлом - не подавав.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, як власника спірної квартири зі сторони відповідача ОСОБА_2, який залишається зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_3 і які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою №47 по вул. Слівенська, 11 в м. Тернополі.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 08.02.2018 р.

Головуючий суддяОСОБА_7