УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.,

секретар судового засідання Гаєвська С.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубарева Олександра Олександровича, заінтересована особа: АТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи на тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича -

встановив:

02 травня 2018 року представниця заявника звернулася до суду зі скаргою на рішення, дії старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубарева Олександра Олександровича, у якій представник просить:

- поновити строк на подання скарги на рішення, дії старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубарева О.О.;

- визнати дії старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубарева О.О. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 03 січня 2018 року;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубарева О.О. про арешт коштів боржника від 03 січня 2018 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що 03 лютого 2011 року Солом`янським районним судом м. Києва у цивільній справі №2-923/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором постановлено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги позивача.

Солом`янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-923 від 31 серпня 2011 року на виконання зазначеного рішення.

19 листопада 2012 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-923, виданого 31 серпня 2011 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення боргу у сумі 655930,69 грн. з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк».

Вказує, що жодного повідомлення ані про судовий розгляд, ані про ухвалене судове рішення заявник не отримував.

3 метою захисту інтересів стягувача старшим державним виконавцем Києво- Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубаревим О.О. в межах виконавчого провадження винесено постанову про накладання арешту на майно боржника від 21 червня 2017 року, постанову про арешт коштів боржника від 03 січня 2018 року та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 03 січня 2018 року.

Постанову про арешт коштів боржника від 03 січня 2018 року заявник вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Так, вказує, що 26 червня 2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» право вимоги за кредитним договором №49.28/47/07/C-за вiд 25 грудня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредитпромбанк», відступив АТ «Дельта Банк». 20 лютого 2014 року заступником начальника Київського відділення №42 АТ «Дельта Банк» Шуміхіним С.С. видано повідомлення №49.28/47/07-Сза на iм`я ОСОБА_1 про анулювання (прощення) частини боргу, згідно якого відносно ОСОБА_1 прийняте рішення про анулювання (прощення) частини його заборгованості за кредитним договором №49.28/47/07-Сза вiд 25 грудня 2007 року у розмірі 443499,49 грн. Також згідно з повідомленням, відповідно до пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, анульована (прощена) частина боргу є доходом (додатковим благом) ОСОБА_1 , з якої заявнику, як платнику податку з доходів фізичних осіб необхідно самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб та відобразити цей дохід у своїй щорiчнiй податковій декларації про майновий стан і доходи (затв. Наказом Мінфіну №1395 від 07 листопада 2011), яка подається до податкового органу за місцем проживання до 1 травня року, що настає за звітним (п. 49.18.4 ПК України). Iншi зобов`язання ОСОБА_1 , які залишилися чинними, підлягають обов`язковому виконанню в порядку, передбаченому вищенаведеним кредитним договором та додатковими договорами до нього, якщо вони мають місце. У подальшому, 20 лютого 2014 року ОСОБА_1 було внесено грошові кошти в сумі 400000,00 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №49.28/47/07-Cза від 25 грудня 2007 року, що підтверджується копією квитанції №13962570 від 20 лютого 2014 року виданою Київським відділенням №37 «Дельта Банк». 21 лютого 2014 року начальником Управління з розвитку комунікацій та післяпродажного обслуговування клієнтів Департаменту клієнтської підтримки Н.М.Бриловою видано довідку №05-1943659 Biд 21 лютого 2014 року, про те що кредитний договір №49.28/47/07/С-за вiд 25 грудня 2007 року, укладений мiж ОСОБА_1 та ПАТ «Кредитпромбанк», по якому право вимоги з 26 червня 2013 року було відступлене АТ «Дельта Банк», припинив свою дію з 20 лютого 2014 року у зв`язку з повним погашенням зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором перед кредитором, який не має фінансових та майнових претензій до позичальника по кредитному договору №49.28/47/07С-за вiд 25 грудня 2007 року.

Враховуючи наведене, заявник вважає, що при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 03 січня 2018 року, порушено його права, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.05.2018 року зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 07 травня 2018 року скаргу залишено без руху.

Ухвалою суду від 27 червня 2018 року відкрито провадження у справі за скаргою та призначено судовий розгляд.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги повідомлялися, причини неявки суд не повідомили.

За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у справі на підставі наявних доказів.

Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, суд виходить з наступного.

В обґрунтування підстав поновлення строків звернення до суду зі скаргою представник вказує, що з моменту коли дізнався про наявність постанов про арешт коштів звернувся до суду за місцем відкриття виконавчого провадження - Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, тобто з порушенням підсудності, а з моменту отримання матеріалів скарги звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва.

Дослідивши та вивчивши обставини справи при розгляді питання про поновлення строку, суд зазначає, що пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які скаржник посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу наведених у заяві доводів та приходить до висновку, що скаржник за вказаних обставин не міг своєчасно реалізувати право на звернення до суду із скаргою.

Суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи із обставин, викладених вище, суд дійшов висновку, що доводи скаржника про поважність причин пропуску строку звернення до суду є обґрунтованими, а тому суд визнає їх поважними, з огляду на що поновлює пропущений строк на звернення до суду зі скаргою на рішення, дії державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець під час здійснення професійної діяльності керується принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону.

При перевірці відповідності рішень, дій чи бездіяльності органів ДВС при вчиненні виконавчих дій суди повинні керуватися нормами, які були чинними саме на час вчинення таких рішень, дій чи бездіяльності. Необхідно враховувати, що рішення про прийняття виконавчих документів і відкриття виконавчого провадження є одномоментною дією, яка підтверджується відповідним процесуальним актом і не є триваючою у часі.

Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №707/28/17-ц.

На спірні правовідносини поширюється Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 2 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням принципів верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Судом встановлено, що 19 листопада 2012 року старшим державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Паращак В.М. відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-923, виданого 31 серпня 2011 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» боргу в сумі 655930,69 грн.

03 січня 2018 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубаревим О.О. прийнято постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОТП БАНК», МФО 300528, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК», МФО 351005, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», МФО 300335, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», МФО 300023, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК», МФО 322001, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПРОКРЕДИТ БАНК», МФО 320984, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», МФО 300012, публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», МФО 300465, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АЛЬФА-БАНК», МФО 300346, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», МФО 305749, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СБЕРБАНК», МФО 320627, публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», МФО 322313, ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СІТІБАНК», МФО 300584, ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «ПІВДЕННИЙ», МФО 328209, ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «БАНК ВОСТОК», МФО 307123, ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «МЕГАБАНК», МФО 351629, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК СІЧ», МФО 380816, Публічне акціонерне товариство «ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК», МФО 380441, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 723033,76 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року скасоване.

Постановою старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пацуріної О.В. закінчено виконавче провадження ВП НОМЕР_1 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки до відділу надійшла ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року по справі №760/25819/18 відповідно до якої скасовано заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Державним виконавцем постановлено припинити чинність арешту майна боржника за постановами від 21 червня 2017 року ВП НОМЕР_1 та від 03 січня 2018 року ВП НОМЕР_1 та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Звертаючись до суду, заявник просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубарева О.О. щодо винесення в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-923 від 31 серпня 2011 року постанови про арешт коштів боржника від 03 січня 2018 року та скасувати її.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи те, що виконавче провадження закінчено у зв`язку з скасуванням судового рішення, чинність арешту майна боржника та заходів примусового виконання рішення припинено, підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 76-81, 268, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дії старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубарева Олександра Олександровича, заінтересована особа: АТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи на тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошенняю

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Кушнір