Справа № 308/1964/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Готра Т.Ю., Собослой Г.Г.,

секретарі: Терпай С.М.,

за участі сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду, яке ухвалене 24 жовтня 2017 року суддею Бедьо В.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до СП у формі ТзОВ «Дюті Фрі Трейдінг» про стягнення заробітної плати в надурочний та нічний час,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду із позовом до СП у формі ТзОВ «Дюті Фрі Трейдінг» про стягнення заробітної плати в надурочний час за 2009-2016 роки в сумі - 36 896, 62 грн.; доплати за роботу в нічний час за 2009-12 року в сумі - 6603.67 грн.; компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в сумі - 32 987.37 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 01 червня 2009 року по 16 березня 2016 року працював у ТзОВ «Дюті Фрі Трейдінг» на посаді охоронник / оператор котельні.

Під час роботи кожну четверту добу позивач ніс добове чергування, що складало 24 години щодоби та від 168 до 192 годин робочого часу щомісяця в тому числі від 56 до 64 години в місяць з них визначались як робота в нічний час.

Позивач вказує на те, що під час процедури звільнення з роботи, в порушення ст. 116 КЗпПУ, з ним не було проведено повного розрахунку, а саме: не була оплачена робота в надурочний (за весь час роботи) та за нічний (2009-12 роки) часи .

Позивач зазначає, що відповідно до журналів «здачі-прийому чергувань та видачі ключів» фактично відпрацював у Відповідача надурочно в 2009 році - 72год.; 2010р. -162 год.; 2011р. - 162 год.; 2012р. - 166 год.; 2013р. -309 год.; 2014р. - 291 год.; 2015р. -308 год.; 2016 р. -57 год.

Також, відповідач з самого початку роботи ОСОБА_1 не оплачував доплату за роботу в нічний час і почав її оплачувати лише з 2013 року.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 24 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 працював у відповідача ТзОВ «Дюті Фрі Трейдінг» з 01.06.2009 року по 16.03.22016 рік на посаді охоронника/оператора котельні, що відповідно підтверджується копіями трудової книжки серії НОМЕР_1 та Індивідуальними відомостями про застраховану особу, наданими Пенсійним фондом України, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до вимог статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок в строки, зазначені в статті 11 цього Кодексу.

Позивач вказує на те, що під час процедури звільнення з роботи, в порушення ст. 116 КЗпПУ, з ним не було проведено повного розрахунку, а саме: не була оплачена робота в надурочний (за весь час роботи) та за нічний (2009-12 роки) часи.

У своїй апеляційній скарзі позивач стверджує, що суд першої інстанції, своїм рішенням порушив його законні права, оскільки не прийняв до уваги подані ним докази та не надав можливість подати ще більше доказів.

Апелянтом не надано об'єктивного обґрунтування поважності причин неподання інших доказів до суду першої інстанції в порушення п. 6 частини другої ст. 295 ЦПК України.

Представник позивача брав участь у судових засіданнях суду першої інстанції, що виключає твердження позивача про відсутність можливості позивачем особисто надати які-небуть докази, так як його представник уповноважений був це зробити замість нього в любий момент під час судового розгляду в суді першої інстанції.

Докази, які було подано, досліджено судом першої інстанції в повному обсязі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1ст. 57ЦПК)

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 59 Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Додані позивачем в обґрунтування своїх вимог особисті розрахунки у вигляді табеля робочого часу за певний період відповідно до книг (журналів) прийому-здачі чергування не є належним та допустимими доказами у відповідності до вимог ЦПК України, а тому не мають бути прийняті судом до уваги.

Книги (журнали) долучені до матеріалів справи позивачем та скріплені печаткою та завірені підписом представника позивача не містять конкретної та чіткої інформації про предмет доказування, що виключає належну ознаку цих документів, як доказів.

Крім того, слід зазначити, що позивач у позовних вимогах охоплює період з 2009 року. Після звільнення у 2016 році він звернувся до суду через рік, а саме у березні 2017 році. За весь час до 2017 року позивачем питання, які охоплюють позовні вимоги, не піднімались. Згідно п. 408 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання "документів затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12.04.2012, табелі обліку робочого часу зберігаються на підприємстві протягом 1 року. Відповідно до чинного законодавства, та, як і встановлено судом першої інстанції, для обліку робочого часу працівників підприємств застосовується Табель обліку використання робочого часу, який є основним джерелом інформації з цього питання. Типову форму табелів обліку використання робочого часу № П-5 затверджено наказом Державного комітету статистики України від 05.12.2008 № 489. В той же час, як встановлено судом першої інстанції, враховуючи вимоги наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, згадані табеля мають свій строк зберігання та їх не збережено за охоплений позивачем період.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України,колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2018 року.

Головуючий

Судді