Справа № 535/65/18
Провадження № 2/535/75/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Якименко Т.О.,

при секретарі Балала Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Котельва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Котелевського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна та заборони відчуження нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Котелевського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна та заборони відчуження нерухомого майна.

Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що у грудні 2017 року, ОСОБА_1 звернувшись до нотаріальної контори для оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна, дізнався про існування арешту, накладеного на все належне йому нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Вказана постанова була винесена державним виконавцем Котелевського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 під час виконання виконавчого листа виданого Котелевським районним судом Полтавської областві області №20-АЕ від 05.08.1998 року про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку).

Позивач звернувся до відповідача з проханням про зняття арешту з майна, однак, ним була отримана відмова у знятті арешту з майна у зв'язку із знищенням виконавчих проваджень на підставі яких було накладено арешт, інші виконавчі провадження про стягнення з позивача заборгованості у відділі відсутні.

В позасудовому порядку зняти обтяження з майна не є можливим, а існування арешту позбавляє можливості розпоряджатися належним йому нерухомим майном, за таких обставин позивач змушений звернутися до суду.

Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд зняти арешт з всього майна, що належить позивачу ОСОБА_1, що накладений постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції від 14.04.2008 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №7026813.

Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За змістом ч. 1 ст. 316, ч.ч.1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Судом встановлено, що 14 квітня 2008 року державним виконавцем ДВС Котелевського районного управління юстиції ОСОБА_3 була винесена постанова про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1, оскільки в провадженні відділу ДВС перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Котелевським районним судом Полтавської областві №20-АЕ від 05.08.1998 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку).

Постановою державного виконавця ДВС Котелевського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 24 жовтня 2011 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа, оскільки аліменти утримано до повноліття дитини повністю, заборгованість відсутня.

Проте, питання про знаяття арешту з майна боржника в зв'язку з закриттям виконавчого провадження, державним виконавчцем вирішено не було.

Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на підставі вказаної постанови в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна, об'єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 7026813.

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

В своєму рішенні від 23 січня 2014 року по справі «East/West Alliance Limited» проти України»(остаточне 02/06/2014) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Згідно відповіді начальника Котелевського РВДВС ГТУЮ в Полтавській області №4912 від 14.12.2017 року, відділ ДВС не має можливості зняти арешт з всього майна боржника, який накладений 14.02.2008 року державним виконавцем відділу ОСОБА_3, оскільки дане виконавче провадження знищено. Крім того, відповідно до Автоматизованої системи виконавчих документів (АСВП), що затверджена Назаком Міністерства юстиції України №2432/5 від 05.08.2016 року, всі виконавчі провадження, які були завершені до 05.01.2017 року, перенесені до архівного спеціального розділу АСВП. Спеціальний розділ АСВП позбавляє можливості державного виконавця вчиняти будь які дії щодо виконавчого провадження.

Відповідно до ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У відповідності до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Зважаючи на те, що обставини, на підставі яких, був накладений арешт постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції від 14.04.2008 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №7026813, відпали, відкриті виконавчі провадження, згідно яких боржником є позивач ОСОБА_1 не перебувають, продовження арешту майна перешкоджає позивачу в реалізації його прав власника, суд вважає позов про скасування обтяження у виді арешту нерухомого майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до посвідчення серії В-1 №002206 видане Управлінням праці та соціального захисту населення Новосанжарського району Полтавської області від 16.07.2016 року, позивач є інвалідом ІІ групи.

Таким, чином, відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави, оскільки обидві сторони звільнені від оплати судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Котелевського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна та заборони відчуження нерухомого майна, задоволити повністю.

Скасувати арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_1, що накладений постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції від 14.04.2008 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №7026813.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя