Справа №482/1414/16-ц
05 січня 2018 року Новоодеський районний суд Миколаївської області
в складі : головуючого - судді Баранкевич В.О.
при секретарі - Андрусенко В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу не дійсним ,-
07 жовтня 2016року позивач звернувся до Новоодеського районного суду Миколаївської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку не дійсним.
Позивач вказує, що на момент укладення вказаного договору у нього були серйозні проблеми зі здоров'ям, йому терміново потрібні були грошові кошти на лікування гострого холіціститу, грижі та хронічного панкреатиту, який стрімко переростав у гостру форму цього захворювання. Це захворювання викликає численні розлади здоров'я і може навіть призвести до смерті хворого.
Відповідач знав про цю обставину і користуючись тим, що продавець потрапив у тяжкі життєві обставини, нав'язав йому невигідні умови договору. Так ціна запропонована відповідачем, не відповідала дійсній ринковій ціні спірного будинку.
Під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу відповідач вмовив ОСОБА_1 погодитись підтвердити сплату ним всієї обумовленої суми, а він зобов'язався пізніше доплатити продавцю залишок, на підтвердження чого надав відповідну розписку.
ОСОБА_1 вказав, що відповідач наполягав на тому, що якщо він як продавець не підтвердить сплату ним всіх грошових коштів за договором, то він взагалі не дасть йому грошей за будинок. А гроші на лікування ОСОБА_1 були необхідні вкрай терміново. Інших покупців будинку в нього на той момент не було, а тому йому довелося погодитись на умови відповідача та підтвердити своїм підписом у нотаріуса сплату всіх коштів.
Однак після підписання договору відповідач так і не сплатив залишок суми за будинок, а пізніше взагалі поїхав в Автономну республіку Крим і більше договором і будинком не цікавився.
Увесь цей час ОСОБА_1 самостійно продовжував нести витрати з утримання і підтримання в належному стані вищевказаного житлового будинку.
ОСОБА_1 пояснив, що увесь цей час він сподівався, що відповідач погодиться віддати йому залишок . Сподівався на досудове врегулювання спору з ним, що вони зможуть досягти певної домовленості, при цьому відповідач як особисто, так і через спільних знайомих, до останнього часу обіцяв позивачу віддати залишок коштів за будинок.
Таким чином, позивач вимушений був укласти вказаний договір купівлі-продажу житлового будинку на умовах відповідача під впливом тяжких для нього обставин (терміновою потребою в коштах на лікування), що сформувало його волю на вчинення правочину. Він вимушений був здійснити угоду на в край невигідних для себе умовах, що було очевидно, тобто помилився відносно обставин, маючих істотне значення оплати, підтвердивши підписом її повне виконання, при тому що більше третини суми відповідач зобовязався сплатити після укладення договору .
Посилаючись на вищевикладене позивач просив визнати не дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку №360, розташований на вул. Леніна у м. Нова Одеса Новоодеського р-ну Миколаївської області, укладений 10.06.2010 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги на підставах, викладених в позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином за адресою реєстрації та шляхом оголошення в газеті, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав В зв'язку із чим, причина неявки відповідачки визнана судом неповажною.
У відповідності до ст.ст.279, 280, 281 ЦПК України, суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах і підлягає задоволенню у повному обсязі.
Судом встановлено, що позивачу на праві власності належав житловий будинок №360, розташований на вул. Центральній (раніше Леніна) у м. Нова Одеса Новоодеського р-ну Миколаївської області.
Як видно з виписного епікризу від 12.03.2010року, від 10.11.2010року в період з 12.03.2010року по 10.11.2010року тобто до та після укладення спірного договору ОСОБА_1 хворів та лікувався від лікування гострого холіціститу, грижі та хронічного панкреатиту.
Згідно попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки укладеного 21.04.2010року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 сторони домовилися про укладення в майбутньому (до 21.10.2010року договору купівлі-продажу житлового будинку №360 по вул. Центральній (Леніна) в м. Нова Одеса Миколаївської області який належав ОСОБА_1 за 120000грн. Проте в подальшому договір купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено не було.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на житловий будинок будинку №360 по вул. Центральній (Леніна) в м. Нова Одеса Миколаївської області належить відповідачу ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу будинку № 1-915, 10.06.2010, посвідченого державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що позивач ОСОБА_1 є їх давнім знайомим і їм відомо про те, що в 2010році він дуже хворів на декілька хвороб одночасно які в сукупності дуже підірвали його здоровя, а тому він в той час потребував значну суму коштів на лікування. Свідки пояснили, що в 2010 році ОСОБА_1 продавав належний йому будинок і звертався до них із питанням чи не знають вони когось хто хотів би купити будинок в м. Нова Одеса. Також свідки пояснили, що їм відомо про те що ОСОБА_1 був змушений продати належний йому будинок за невелику суму і більш того він був змушений піти на поступки покупцю отримавши не всю суму оплати за будинок за договором купівлі-продажу, частину суми покупець пообіцяв йому виплатити пізніше. Зі слів ОСОБА_1 свідкам відомо, що він змушений був піти на вказані поступки через термінову потребу в коштах на лікування.
Свідки також пояснили, що не зважаючи на значні поступки з боку ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 та відверто невигідні для продавця умови договору відповідач так і не віддав йому залишок оговореної договором суми.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.
З роз'яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними», вбачається, що відповідно до статей 229 - 233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.
Відповідно до п. 23 Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК ( 435-15 ), якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Судом встановлено, що на час укладення оспорюваного договору ОСОБА_1 вже тривалий час хворів та лікувався від гострого флегмонозного холіциститу, пупочної грижі та хронічного панкреатиту та продовжував лікуватися після укладення вказаного договору. На час укладення договору ОСОБА_1 потребував значну суму коштів на лікування.
Те що, ОСОБА_1 10.06.2010року уклав договір купівліпродажу на не вигідних для нього умовах під впливом тяжких життєвих обставин підтверджує факт укладення ним 21.04.2010року попереднього договору купівлі-продажу щодо того ж будинку з ОСОБА_3 за 120000грн. Так у подальшому сам договір купівлі-продажу між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 укладено не було, в наслідок чого опинившись у скрутній ситуації під впливом тяжких обставин позивач був змушений погодитися на умови ОСОБА_5
Житловий будинок №360 по вул. Центральній (Леніна) в м. Нова Одеса Миколаївської області на час укладення спірного договору був єдиним житлом ОСОБА_1, після укладення договору і по теперішній час позивач не має власного житла, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Всі ці обставини підтверджують, що позивачем укладено договір купівлі продажу житлового будинку під впливом тяжких для нього обставин і на вкрай невигідних умовах, тому вважати що його волевиявлення було спрямовано на відчуження свого житлового будинку шляхом укладання договору купівлі-продажу підстав не має.
Враховуючи всі обставини по справі, вік позивача, стан його здоровя, відсутність у нього іншого житла, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 7,10,89,258,259,263-265, 279, 280, 281 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 233, 299 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу не дійсним - задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку №360 по вул. Центральній (Леніна) в м. Нова Одеса Миколаївської області від 10.06.2010 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, посвідчений державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, за реєстраційним номером 1-915 недійсним.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий: