Справа № 359/9870/17 Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/966/18 Доповідач у 2 інстанції Березовенко
Категорія 57 20.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого суддіБерезовенко Р.В.,
суддів:Олійника В.І., Журби С.О.,
за участю секретаряШуляка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2017 року за позовом ОСОБА_5 до Прокуратури Автономної Республіки Крим про зняття арешту з нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним позовом, яким просив зняти арешт з наступного нерухомого майна:

- домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1, яке належить йому на праві приватної власності, накладений 05 липня 2011 року постановою начальника 2-го відділення слідчого відділу Головного управління СБ України в АРК;

- земельної ділянки площею 0,129 га, яка розташована в АДРЕСА_1, яка належить йому на праві приватної власності, накладений 29 липня 2011 року постановою начальника 2-го відділення слідчого відділу Головного управління СБ України в АРК.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2017 року у відкритті провадження за позовом ОСОБА_5 до Прокуратури Автономної Республіки Крим про зняття арешту з нерухомого майна відмовлено.

Зобов'язано Бориспільське управління державної казначейської служби України у Київській області повернути ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1) сплачений судовий збір у розмірі 640 гривень відповідно до квитанції №0.0.911347926.1 від 08 грудня 2017 року.

На обґрунтування судового рішення зазначено, що суд відмовляє у відкритті провадження в разі, коли заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, тому на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України ОСОБА_5 відмовлено у відкритті провадження за його позовом про зняття арешту з нерухомого майна.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, де просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права при її постановленні.

Колегія суддів, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами, у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, керуючись наступним.

Як роз'яснив Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.1 постанови №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з п.9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

За змістом заявлених позовних вимог ОСОБА_5 просив зняти арешт з нерухомого майна, накладеного постановами начальника 2-го відділення слідчого відділу Головного управління СБ України в АРК від 05 липня 2011 року та від 29 липня 2011 року.

Відповідно до прикінцевих положень КПК України, в редакції 2012 року, кодекс набув чинності 20 листопада 2012 року.

Відтак, порядок скасування арешту передбачений ст.174 та ст.539 КПК України не поширюється на арешти, накладені вказаними постановами.

Питання про арешт на майно, накладений в рамках кримінального провадження, порушеного до набрання чинності КПК України, в редакції 2012 року, і на даний час не направленого до суду, вирішується слідчим (ч.4 ст.126 КПК України 1960 року).

Зважаючи на викладене, питання про накладення та зняття арешту за кримінальним провадженням має вирішуватися саме в рамках такого провадження, а оцінка відповідності дій слідчого при проведенні слідчих дій, зокрема законності накладення арешту в рамках кримінальної справи (провадження), або наявність чи відсутність підстав для зняття такого арешту, не відноситься до компетенції суду в порядку цивільного судочинства. Суд при розгляді цивільної справи не може приймати з цього приводу рішення по суті питання (навіть й про відмову у задоволенні позову), оскільки таке рішення передбачає оцінку питань поза межами компетенції суду в рамках цивільного судочинства.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо необхідності відмови у відкритті провадження за позовом ОСОБА_5

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі, тому сплачений у розмірі 640 гривень судовий збір підлягає поверненню ОСОБА_5

Таким чином, постановляючи ухвалу з цього приводу, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, повністю дотримався вимог п.1 ч.2 ст.121, п.1 ч.1 ст.208, ч.4-6 ст.209, ст.210, п.4 ч.1 ст.293 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального права при її постановленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.

За таких обставин, ухвала не підлягає скасуванню згідно положень п. 1 ст. 312 ЦПК України, так як вона постановлена з додержанням вимог закону.

При цьому, інші обставини, зазначені в апеляційній скарзі, зокрема, про відсутність можливості іншим способом захистите своє порушене право та позбавлення позивача права користування своїм майном, на переконання апеляційного суду, в силу викладеного вище, не спростовують висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.І. Олійник

С.О. Журба