21.02.2018 227/376/18
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

21 лютого 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2018 року заявник звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення повноліття дитини.

Вивчивши матеріали цивільної справи наказного провадження, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

20 лютого 2018 року з виконавчого комітету Білозерської міської ради Донецької області до суду надійшла відповідь на запит вих. №02/02-168 від 16 лютого 2018 року щодо зазначеного в заяві зареєстрованого місця проживання боржника, з якої вбачається, що боржник зареєстрований з 10 травня 2016 року і по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1/4, м. Білозерське м.Добропілля Донецької області, тобто за тією ж адресою, що й заявниця та їх неповнолітні діти, що підтверджується довідкою про склад сімї № 282 від 23 січня 2018 року, виданою секретарем виконкому Білозерської міської ради ОСОБА_6.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_1, заявляючи вимогу про видачу судового наказу, не надала жодних належних та допустимих доказів порушення батьком дітей ОСОБА_2 обов'язку утримання своїх неповнолітніх дітей, та письмових доказів щодо проживання саме з нею неповнолітніх дітей та перебування дітей саме на її утриманні, та окремого проживання батька дітей і самих дітей.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що заявниця не довела своїх вимог, а з заяви і доданих до неї документів не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, тобто вбачається спір про право, який розглядається в порядку позовного провадження, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Разом з тим, суд зазначає, що заявниця ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Керуючись ст. ст.160-166, 186, 353-355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 Валерійоіича аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Добропільського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_7