Справа № 755/4933/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Чуб Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Купреєва Світлана Петрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорна Леся Валеріївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Енергобудлізинг» про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває зазначена цивільна справа.

Звертаючись до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом ОСОБА_1 відповідно до заявлених позовних вимог просила суд: встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з червня 2010 року по березень 2017 року; визнати земельну ділянку площею 0,0620 га у АДРЕСА_2 та житловий будинок НОМЕР_1 за цією ж адресою спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частини земельної ділянки площею 0,0620 га у АДРЕСА_2 та на ? житлового будинку НОМЕР_1 у АДРЕСА_2.

20 вересня 2017 року судом прийнята заява позивача про збільшення позовних вимог, відповідно до якої ОСОБА_1 просила суд: визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині: визнання сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 житлового будинку та земельної ділянки НОМЕР_1 по АДРЕСА_2, визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 - залишені без розгляду., на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

09 лютого 2018 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд: визнати факт проживання однією сім'єю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з червня 2010 року по 07 березня 2017; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? майнових прав а однокімнатну квартиру будівельний номер 152, проектною площею 47,44 кв.м., яка буде визначена згідно з вимірами суб'єктів господарювання, що здійснюють технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна перед прийняттям в експлуатацію будинку, що знаходиться на 24 поверсі в будинку АДРЕСА_1 як на частку у спільній сумісній власності та виключення ? такого майна із спадкового майна; визнати ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5

В судовому засіданні 14 лютого 2018 року позивач, представник позивача просили суд прийняти дану заяву, оскільки остання відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, а при первісному зверненні до суду позивачем був сплачений максимальний судовий збір.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, заперечувала проти прийняття заяви позивача про збільшення позовних вимог посилаючись на те, що остання не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, зокрема не додано доказів про направлення саме цієї заяви учасникам справи, оскільки відсутній опис вкладення, та не сплачено судовий збір за вимог майнового характеру, відповідно до ставок судового збору, які діють на момент подачі такої заяви.

Законний представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7, підтримала думку представника відповідача.

Суд вислухавши підстави та мотиви заявленого клопотання, думку учасників справи, вивчивши заяву про збільшення позовних вимог та додатки до неї, матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Частиною 5 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Як вбачається з доданих до заяви про збільшення позовних вимог документів, до останньої долучено фіскальні чеки ПАТ «УКРПОШТА» про направлення рекомендованих листів учасникам справи.

Посилання представника відповідача на те, що до останніх має бути долучено опис вкладення, не заслуговує на увагу, оскільки таких вимог Цивільний процесуальний кодекс України не вимагає.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позвам при зверненні до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 8000 гривень.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

До заяви про збільшення позовних вимог позивачем було долучено квитанцію про сплату судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок, що відповідає ставкам судового збору за вимогами немайнового характеру.

В той же час, доказів про сплату судового збору за вимоги майнового характеру, який повинен становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 704 гривні 80 копійок та не більше 8810 гривень, позивачем додано не було.

Частиною 9 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З вказаних обставин, суд вважає за необхідне залишити заяву позивача про збільшення позовних вимог без руху та надати строк для усунення недоліків, які мають бути усунуті шляхом подання доказів про сплату судового збору відповідно до наведеного вище розрахунку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 185, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог подану в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Купреєва Світлана Петрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорна Леся Валеріївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Енергобудлізинг» про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності, залишити без руху.

Надати можливість позивачу виправити недоліки в строк не більше ніж п'ять днів з дня отримання позивачем ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, заява про збільшення позовних вимог буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Суддя: