Справа №265/6764/17
Провадження №2/265/222/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Щербіна А. В.,

за участю секретаря Себко Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2017 року позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою 1 в будинку 77 по вулиці Панфілова в місті Маріуполі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 листопада 1962 року на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради народних депутатів від 29 січня 1960 року їй було видано було видано ордер на квартиру АДРЕСА_1 для проживання з сімєю у складі трьох осіб. Відповідач по справі є онукою позивача. Відповідно акту про не проживання від 22 вересня 2017 року складеного КСН «Азовець» відповідач не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 вересня 2010 року, комунальні послуги не сплачує. Позивач вказує, що на цей час їй важко сплачувати комунальні послуги, а оформити субсидію вона не має змоги, оскільки у квартирі прописана відповідач по справі. Посилаючись на діюче законодавство, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Позивач до зали судового засідання не прибула, надавши заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач до суду не прибула, проте від неї надійшла заява в якій вона не заперечувала проти визнання її втратившею право користування квартирою 1 в будинку 77 по вулиці Панфілова в місті Маріуполя, оскільки вона там не проживає з 2010 року.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що з 1957 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який було розірвано 04 грудня 1980 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія ІІ НО № 340005 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського району м. Жданова 04 грудня 1980 року. Після розірвання шлюбу позивачу було присвоєно прізвище ОСОБА_1, що також підтверджується копією паспорту позивача серія ВС 961970.

28 листопада 1962 року позивачу на підставі рішення виконавчого комітету міської ради трудящих від 29 січня 1960 року було видано ордер № 85 на квартиру АДРЕСА_1 для проживання з сімєю у складі трьох осіб.

Відповідно до копії особового рахунку № 71241 виданого ЖКП «Азовжитлокомплекс» 18 вересня 2017 року у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 квартиронаймач, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 онука.

Крім того, згідно листа відділу з питань міграції УМВС Росії по м. Таганрогу ГУМВС Росії по Ростовській області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження: місто Маріуполь Донецької області, у період часу з 03 березня 2005 року по 05 вересня 2013 року була зареєстрована за адресою: Росія, Ростовська область, м. Таганрог, вул. Газова, буд. 63 на підставі паспорту громадянина ОСОБА_4 Федерації. 14 серпня 2014 року ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_5, та як ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: Росія, Ростовська область, місто Таганрог, провулок 6-й провулок, будинок 28, на підставі паспорту громадянина ОСОБА_4 Федерації.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Отже виходячи з наведеного член сім»ї наймача житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім»ї наймача понад шість місяців; по-друге, відсутність поважних причин його відсутності (не проживання) у цьому житлі.

Як вбачається з акту складеного головою КСН «Азовець» 22 вересня 2017 року, відповідачка ОСОБА_2, не проживає за місцем реєстрації з 01 вересня 2010 року.

Відповідач не оспорює позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням.

Отже, враховуючи, що відповідач ОСОБА_6, будучи членом сім»ї позивача, понад встановлені законодавством строки відсутня за місцем реєстрації, а також те що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд дійшов висновку про втрату останньою права користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_3 та вважає можливим позов задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 76, 78, 79, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.72 ЖК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

2.Визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування квартирою № 1 будинку № 77 по вулиці Панфілова в місті Маріуполі.

3.Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4.Повний текст рішення складено 06 лютого 2018 року.

Суддя А.В. Щербіна