РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Прохоренко В.В.,

секретар Красновський В.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі ПАТ «Державний ощадний банк України») про стягнення коштів, зазначаючи про те, що є клієнтом банку, 11.12.2016 року об 14 год. 48 хв. їй зателефонував невідомий, який представився співробітником служби безпеки ПАТ «Державний ощадний банк України», після чого на її телефонний номер в період до 14 год. 57хв. надійшло декілька СМ повідомлень з телефонного номера - +4, внаслідок чого із її карткового рахунку шахрайським шляхом викрадені грошові кошти в сумі 1520,00 грн., що надійшли на карту як пенсія. При цьому номер карти, її ПІН- код, строк дії, СVV2-код та зміст СМ повідомлення вона нікому не повідомляла.

Про даний факт вона невідкладно повідомили банк та Херсонський міський відділ поліції, а 14.12.2016року була на прийомі у начальник служби безпеки банку, однак 04.02.2017року отримала лист банку, у якому відсутня будь-яка інформацію щодо службового розслідування банком факту неналежного переказу грошових коштів з її карткового рахунку.

У березні 2017 року письмово звернулася до Філії Херсонського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» з вимогою про негайне повернення їй грошових коштів і отримала відповідь, що банк надавав їй відповідь і підстави для повторного перегляду її заяви відсутні.

Враховуючи те, що банк відмовив їй у повернення грошових коштів, що були неналежно переказані з її рахунку позивач з посилання на приписи ст.1073 ЦК України, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» з урахуванням збільшених позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь неналежно списані грошові кошти в сумі 1520,00 грн., втрати від інфляції за період з 11.12.2016 року по 24.01.2018 року в сумі 223,31грн., пеню станом на 24.01.2018 року в сумі 621,58 грн., а всього 2364,89 грн., а також стягнути з відповідача пеню, починаючи з 25.01.2018року по день повного виконання судового рішення і витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

У судовому засідання ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, і пояснила, що за результатами розгляду, вивчення і аналізу авторизаційних документів по зазначеної позивачем транзакції, встановлено що платіжна операція мала місце, проводилась через сайт «Portmone» з використанням усіх необхідних реквізитів картки, а саме: номера картки, строку її дій та CVV коду тобто зазначена операція, відповідно до правил міжнародних платіжних систем є легітимною.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно правовими актами Національного банку України та угодами(договорами) між клієнтом та банком.

Згідно до ч.1 ст.1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1068 ЦК України банк зобовязаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є клієнтом ПАТ «Державний ощадний банк України», має картковий рахунок на який зараховується пенсія.

11.12.2016 року позивач звернулася до Херсонського ВП ГУП у Херсонській області із заявою про те, що 11.12.2016 року об 14 год.48 хв. їй зателефонував невідомий, який представився співробітником служби безпеки ПАТ «Державний ощадний банк України», після чого на її телефонний номер в період до 14 год. 57хв. надійшло декілька СМ повідомлень з телефонного номера - +4, внаслідок чого, із її карткового рахунку шахрайським шляхом викрадені грошові кошти в сумі 1520,00 грн., що надійшли на карту як пенсія. При цьому номер карти, її ПІН- код, строк дії, СVV2-код та зміст СМ повідомлення вона нікому не повідомляла(а.с.5).

Про даний факт позивач також невідкладно повідомили банк, а 14.12.2016року була на особистому прийомі у начальника служби безпеки банку в м. Херсоні.

26.01.2017 року позивач подала заяву до Філії Херсонського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в якій просила провести розслідування ситуації, що виникла 11.12.2016 року про здійснення операції по картці на суму 1520,00 грн., зазначаючи, що вона зверталася до начальника служби безпеки банку 11.12.2016року проте на час звернення із даною заявою пройшло 45днів, а грошові кошти їй не повернуті і служба безпеки банку не захистила її грошові кошти(а.с.6).

На дану заяву банком надана відповідь про те, що результати розгляду та вивчення і аналізом авторизаційних документів по вказаній клієнтом транзакції свідчить про те, що вона дійсно мала місце, проводилась через сайт «Portmone» з використанням усіх необхідних реквізитів картки, а саме: номера картки, строку її дій та СVV коду, тому згідно правил міжнародних платіжних систем зазначені операції є легітимними. Згідно умов договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково касового обслуговування, клієнт несе повну відповідальність за транзакції до розміщення карти в стоп лист і рекомендовано для подальшого розслідування звернутися із заявою до правоохоронних органів(а.с.7).

Однак, жодного висновку про розслідування стосовно списаних коштів із карткового рахунку позивача банком не надано.

13.03.2017 року позивач повторно звернулася до відповідача із заявою про повернення грошових коштів на її рахунок і отримала відповідь банку про відсутність підстав для повторного розгляду її заяви(а.с.9-10).

Свідок ОСОБА_4 допитана в судовому засідання пояснила, що за результатами перевірки авторизаційних документів по зазначеній позивачем транзакції, встановлено що зазначена операція, відповідно до правил міжнародних платіжних систем є легітимною.

Згідно до виписка з рахунку №0210, проведеної за період з 09.12.2016року по 11.12.2016року, вбачається що 09.12.2016року на рахунок зарахована пенсія в сумі 1540,89 грн., а 11.12.2016 року по рахунку проведена транзакція, переказані кошти з рахунку через UKR KYIN RBA PORTMANE C2C 1 355946 в сумі 1520, 00 грн.(а.с.3-4).

Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти

Згідно до п.37.2 ст.37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент (банк, що є учасником платіжної системи та здійснює емісію електронних платіжних засобів) зобовязаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 7-9 Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» затвердженого Постановою Правління Національного банку України 05.11.2014року № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення(ч.2ст.77 ЦПК України).

Отже, суд враховуючи, що доказів на підтвердження того, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанні ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відповідачем суду не надано, що є його обовязком відповідно до приписів ст.81 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що банк не вжив усіх передбачених законом заходів безпеки, не зарахував на рахунок користувача, списані з її картки пенсійні кошти, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом із тим, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення пені, починаючи з дати ухвалення судового рішення по день його повного виконання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.1067-1068,1073ЦК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», керуючись ст.ст. 6-13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 1520,00 грн. неналежно списаних коштів, втрати від інфляції за період з 11.12.2016 року по 24.01.2018 року в сумі 223,31 грн., пеню станом на 24.01.2018 року в розмірі 621,58 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В.Прохоренко