Справа №: 343/129/18
Провадження №: 2/0343/178/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Оленяк С.І.,

розглянувши у вiдкритому підготовчому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина-інваліда І-ї групи з дитинства, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, користь аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання даної заяви до суду.

Всі витрати, повязані з розглядом справи покласти на відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що між нею, ОСОБА_1, та відповідачем, ОСОБА_2 6 листопада 1983 року був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 43.

Від спільного проживання у них 19.12.1995 року народився син - ОСОБА_3.

Син, ОСОБА_3, є інвалідом з дитинства 1 Б групи і потребує постійного стороннього догляду. Інвалідність встановлена довічно.

Рішенням Долинського районного суду від 22 травня 2012 року в справі №2-0-16/2012р. - сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено її, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 його опікуном.

У звязку з виконанням функцій опікуна, вона позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе та свою дитину належним чином. Єдиним доходом та засобом для існування для неї та сина ОСОБА_4 є соціальна допомога по догляду за інвалідом І-ї групи.

Син проживає разом з нею та відповідачем по справі в с.Якубів, вул. Шевченка, 103 Долинського району.

Відповідач, ОСОБА_2, як батько, на утримання сина, ОСОБА_3, матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те що згідно законодавства зобовязаний це робити.

Для виникнення обовязку батька утримувати повнолітнього сина потрібні три умови син має бути непрацездатним, потребувати матеріальної допомоги, а батько має бути матеріально забезпеченим та здатним утримувати сина.

Всі ці умови в даному випадку є: син ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства 1 Б групи (непрацездатний) та потребує постійного стороннього догляду та матеріальної допомоги. Батько -

відповідач по справі ОСОБА_5 являється пенсіонером, перебуває на обліку в Калуському оУПФ Івано-Франківської області та отримує досить велику ( більше 5-ти тисяч) пенсію, яку повність витрачає на свої потреби, в т.ч. більше частину на придбання спиртного.

Враховуючи інвалідність їх сина, ОСОБА_3, і те, що йому постійно необхідне дороге лікування, необхідно постійно купляти лікарства, одяг, продукти харчування, вважає за можливе просити суд стягнути аліменти на утриманні ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів ОСОБА_2.

Інших утриманців, яких відповідач повинен утримувати згідно Закону , у ОСОБА_2 - немає.

В підготовчому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини, просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, хоч про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.20). В Долинський районний суд поступила заява (а.с.23-25), згідно якої відповідач ОСОБА_2 просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечать закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього ОСОБА_6, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ОСОБА_6 випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Абзацом 1 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. за №3 встановлено, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього ОСОБА_6, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Ст.200 СК України, встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього ОСОБА_6 визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповіджності до вимог ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього ОСОБА_6.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Як встановлено в судовому засіданні , сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі ( копія повторного свідоцтва про шлюб серія І-НМ №167058 від 18.10.2016р. а.с.6) і від спільного

проживання у них 19.12.1995 року народився син ОСОБА_3 (копія повторного свідоцтва про народження серія І-НМ № 041057 від 23.05.2006р., а.с.7).

Згідно висновку МСЕК від 16 січня 2014 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний інвалідом 1 Б групи з дитинства довічно, та потребує стороннього догляду та нагляду (а.с.8).

Рішенням Долинського районного суду в справі №2-о-16/2012р., від 22.05.2012р. (а.с.9) вирішено: визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 - недієздатним. Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_3 19.12.1995р.н., жителем ІНФОРМАЦІЯ_6 .Призначити опікуном над недієздатним ОСОБА_3 19.12.1995р.н., жителем ІНФОРМАЦІЯ_6 - маму ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, жительку с.Якубів Долинського району Івано-Франківської області.

Повнолітній ОСОБА_3, 19.12.1995р.н., проживає разом з батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за адресою: с. Якубів, вул. Шевченка,103 Долинського району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою Солуківської сільської ради №1735 від 29.11.2017р. (а.с.13) та актом обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 29.11.2017р. (а.с.14).

Як встановлено в судовому засіданні , позивачка здійснює догляд за сином, оскільки останній не може самостійно себе обслуговувати, а також не може залишатися без стороннього догляду.

Згідно матеріалів цивільної справи та пояснення позивачки , відповідач ОСОБА_2, має джерела доходу у вигляді пенсії. Відповідачем заперечення проти позовних вимог в частині, що він не може надавати повнолітньому непрацездатному сину матеріальну допомогу не подано.

Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітнього непрацездатного сина, є обовязком батьків, а відповідач ОСОБА_2, добровільно не надає матеріальну допомогу , хоча може її надавати на утримання сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, який потребує матеріальної допомоги на придбання медикаментів, одягу, продуктів харчування, в тому числі на оплату додаткових витрат на лікування, позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина-інваліда І-ї групи з дитинства, підлягає до задоволення.

Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст.ст.182,200 СК України, враховує матеріальне становище позивачки ОСОБА_1, всі її джерела доходу, у тому числі державну соціальну допомогу, матеріальне становище платника аліментів, який являється пенсійного віку та отримує пенсію , а також з урахуванням стану здоров'я як повнолітнього сина-інваліда, який визнаний за висновком МСЕК непрацездатним, так і платника аліментів, та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно з 24 січня 2018 року,у зв'язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Аліменти повнолітнім непрацездатним дочці, сину, які потребують матеріальної допомоги, у разі визнання їх інвалідами І, ІІ групи присуджуються на строк інвалідності.

Згідно довідки МСЕК ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3 - інвалідність встановлено довічно.

При цьому суд не визначає мінімальний розмір аліментів, оскільки положення ч. 2 ст. 182 СК України стосуються аліментів на дитину, а повнолітній ОСОБА_3, є непрацездатним сином відповідача, а не дитиною в розумінні положень СК України.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 182,191,198,200, 201 СК України, керуючись ст.ст. 141, 200, 247, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити .

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Михайлівни на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 24 січня 2018 року і проводити відповідно до довідки огляду медико-соціальної експертної комісії від 16 січня 2014 року, на строк інвалідності (довічно).

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК ОСОБА_6 України.

Позивач : ОСОБА_1, 04.10.1966р.н., ІПН НОМЕР_1, жителька с.Якубів вул.Шевченка,103 Долинського району Івано-Франківської області.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_7.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш