Справа № 355/1167/17 Головуючий у І інстанції Коваленко К. В.
Провадження № 22-ц/780/680/18 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 58 06.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2018 року м. Київ

справа № 355/1167/17

провадження № 22ц/780/680/18

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Іванової І.В., Сліпченка О.І., Гуля В.В.

при секретарі - Тимошевській С.І.

сторони :

позивач - ОСОБА_4

відповідачі - ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління №9»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління №9» на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 13 грудня 2017 року у складі судді Коваленко К.В., про забезпечення позову,

встановила:

Статтею 351 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України:

пункт 8) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується;

пункт 9) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ТОВ «Лубенське ШБУ №9», третя особа: ТОВ «Юридичне бюро «ЮрЖитло» про стягнення боргу посилаючись на те, що між ТОВ «Юридичне бюро «ЮрЖитло» та ТОВ «Лубенське ШБУ №9» було укладено договір про надання юридичних послуг, відповідно до якого Юридичне бюро зобов'язався надати ТОВ «Лубенське ШБУ №9» визначені договором послуги зі стягнення боргу зі служби автомобільних доріг у Полтавській області, відповідно до набутих законної сили наказів Господарського суду Полтавської області від 28.08.2015 року. З метою часткового гарантування виконання умов договору між ТОВ «Юридичне бюро «ЮрЖитло» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором за несвоєчасне виконання умов договору в розмірі 1000 грн. від загальної суми заборгованості, решту коштів боржник виплачує самостійно.

16.02.2017 року ТОВ «Юридичне бюро «ЮрЖитло» виконав умови договору і стягнув на користь ТОВ «Лубенське ШБУ №9» заборгованість у сумі 22 024 396 грн. 39 коп., проте останній не виконав умови договору щодо здійснення оплати послуг «Юридичного бюро «ЮрЖитло», як виконавця в розмірі 50 % від фактично стягненої суми.

Далі позивач зазначив, що у липні 2017 року ТОВ «Юридичне бюро «ЮрЖитло» відступив йому право вимоги за договором. На час звернення до суду з даним позовом, розрахунку за надані послуги так і не проведено і борг ТОВ «Лубенське ШБУ №9» становить 11 011 198 грн. 20 коп., які просить стягнути з відповідача на свою користь.

25 вересня 2017 року позивач ОСОБА_4, звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти що обліковуються на банківських рахунках ТОВ «Лубенське ШБУ №9», посилаючись на можливість відчуження майна, що може в подальшому утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 13 грудня 2017 року заяву позивача задоволено. Накладено арешт на майно яке належить ТОВ «Лубенське ШБУ №9» а саме на: земельні ділянки: кадастровий номер: НОМЕР_2, площа 0.1176 га та НОМЕР_3, площею 0.1478 га; комплекс (асфальтобетонний завод), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1; на грошові кошти в межах ціни позову в сумі 11 011 198 грн. 20 коп., що обліковуються на банківських рахунках в АТ «Ощадбанк», які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління №9».

Не погоджуючись з такою ухвалою суду відповідач, ТОВ «Лубенське ШБУ №9», подав апеляційну скаргу посилаючись на те, що дана ухвала постановлена судом з неповним з'ясуванням та недоведеністю обставин що мають значення для справи, судом не зазначено конкретних підстав для обрання таких видів забезпечення позову.

Суд дійшов безпідставних висновків, що спір виник за договором позики. Крім того, взагалі відсутні докази про наявність заборгованості ШБУ перед юридичним бюро, відсутні акти про надані послуги, або будь-які інші фактичні докази, які б вказували на виконання умов договору про надання юридичних послуг, також не наведено доказів, які б вказували на ризики невиконання рішення суду. Тому відповідач просить скасувати ухвалу суду та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначив, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та не підлягає скасуванню. Посилається, що ТОВ «Юридичне бюро «ЮрЖитло», доклавши всіх можливих зусиль для виконання договору, в результаті чого 07.06.2017 року відбулось стягнення грошових коштів на користь ШБУ у загальній сумі 22 024 396,39 грн. Втім, отримавши дані грошові кошти відповідач проігнорував свої зобов'язання перед Юридичним бюро, згага лі не провівши з ним розрахунок. Заперечуючи проти доводів скарги, позивач також зазначив, що ШБУ в будь-який момент може відчужити майно на користь третіх осіб, а чинне законодавство не надає позивачу будь-яких інших гарантій, окрім вжиття заходів забезпечення позову, які б гарантували стягнення грошових коштів у разі задоволення позову.

В суді апеляційної інстанції, адвокат ОСОБА_6 представник відповідача ТОВ «Лубенське ШБУ №9», скаргу підтримав посилаючись на те, що вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими вимогами, відомості про укладення договору позики відсутні, Акти виконаних робіт також відсутні, зазначив, що ТОВ «Лубенське ШБУ №9» самостійно домігся виплати заборгованості зі служби автомобільних доріг, тому у нього відсутні обов'язки по сплаті позивачу грошових коштів. Крім того, зазначив, що надана позивачем до суду апеляційної інстанції оцінка майна ТОВ «Лубенське ШБУ №9» є ймовірною, а отже посилатися на неї, як на належну оцінку неможливо. Крім того, зазначив, що арешт рахунків може призвести до зупинки роботи ТОВ «Лубенське ШБУ №9» та заборгованості по виплаті заробітної плати працівникам.

Позивач ОСОБА_4 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що доведеність факту виконання робіт ТОВ «Юридичне бюро «ЮрЖитло» буде відбуватися під час розгляду справи, а на даному етапі він забезпечує захист своїх прав та інтересів, для чого звернувся до спеціаліств, який провів оцінку майна ШБУ, з висновків якої зрозуміло, що вартість арештованого майна ТОВ «Лубенське ШБУ №9» не перевищує 4 000 000 грн., що не становить навіть половини суми заборгованості, а тому вважає правомірним накладення судом арешту на рахунки ШБУ, просив залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивача про накладання арешту на майно відповідача та грошові кошти, що обліковуються на його рахунках послався на те, що сума стягнення дає підстави припускати, що невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, проте не взяв до уваги, що накладаючи арешт на грошові кошти, які обліковуються на рахунках відповідача можуть бути порушені права та інтереси інших осіб. При цьому позивач не надав доказів того, що відповідач намагається закрити свої рахунки.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що ухвала суду в частині накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на банківських рахунках, які належать відповідачу ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління №9» підлягає скасуванню з прийняття в цій частині нової постанови про відмову у задоволення заяви позивача про накладення арешту на грошові кошти на рахунках відповідача.

Клопотання про зустрічне забезпечення у справі відсутнє, доводи скарги щодо скасування інших заходів забезпечення позову, які застосував суд, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, тому в решті ухвала суду про накладення арешту на земельні ділянки та комплекс (асфальтобетонний завод), підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 389 ЦПК України, колегія судів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління №9» задовольнити частково.

Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 13 грудня 2017 року скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на банківських рахунках, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління №9», та в цій частині прийняти нову постанову про відмову у задоволення заяви позивача про накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача.

В решті ухвалу суду про накладення арешту на земельні ділянки, кадастрові номери яких: НОМЕР_2, НОМЕР_3 та комплекс (асфальтобетонний завод), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий : І.В.Іванова

Судді :