Номер справи 623/2232/17
Номер провадження 2/623/58/2018
РІШЕННЯ

іменем України

20 лютого 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря Ноль С.В.,

судового розпорядника Максименка Р.С.

розглянувши в судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 19.09.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що його донька ОСОБА_3 в минулому навчальному році навчалась в одній школі з сином відповідачки ОСОБА_5, 2006 року народження. Син відповідачки постійно б»є та ображає дітей в школі. Неодноразово він звертався до відповідачки з проханням вплинути на поведінку сина, однак це не дає ніяких результатів. 05 квітня 2017 року син відповідачки ОСОБА_5 після уроків побив його доньку, в зв'язку з чим спричинив їй забій лівого стегна, правої гомілки та забій лівої кисті. З цього приводу вони були вимушені звернутись за медичною допомогою до Ізюмської ЦМЛ, що підтверджується довідкою від 05.04.2017 року. Також по даному факту він звертався в інтересах його неповнолітньої доньки до Ізюмського ВП ГУ НП в Харківській області. Листом від 21.04.2017 року його повідомили про те, що з малолітнім ОСОБА_5 була проведена профілактична бесіда, а його матір, відповідачку по справі ОСОБА_4 буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Вважає, що протиправними діями ОСОБА_5 його донці завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 3000,00 гривень. Його донька ОСОБА_3 перенесла сильні душевні хвилювання та сильний біль, було порушено нормальний, звичний для неї та їхньої сім»ї спосіб життя.

Просить суд стягнути з відповідачки - ОСОБА_4 на його користь 3000,00 гривень спричиненої моральної шкоди його доньці ОСОБА_3. Всі витрати по справі стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання на з»явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача ОСОБА_4, оскільки вона належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з"явилася в судове засідання, заперечень проти позову не надала, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.8)

Згідно довідки Ізюмської ЦМЛ від 05 квітня 2017 року ОСОБА_3 05 квітня 2017 року зверталась до Ізюмської ЦМЛ за медичною допомогою, діагноз : забій лівого стегна, правої гомілки, забій лівої кисті. (а.с.8)

Як вбачається з повідомлення Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області від 21.04.2017 року заява ОСОБА_2 за фактом побиття його доньки ОСОБА_3 неповнолітнім ОСОБА_5, 2006 року народження зареєстрована в журналі заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події під № 1781 Ізюмського ВП від 05.04.2017р.

Ізюмським ВП проведено перевірку. З малолітнім ОСОБА_5 була проведена профілактична бесіда. Матір малолітнього ОСОБА_5 гр. ОСОБА_4 буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП (а.с.7)

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно ч.1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи,- якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Постановою Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області серії АА № 622585 від 20 квітня 2017 року ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, а саме, невиконання своїх батьківських обов»язків щодо свого сина ОСОБА_5 та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 68,00 гривень.

Суд вважає, що ОСОБА_3, яка перенесла сильні душевні хвилювання, біль та приниження була завдана моральна шкода, полягала в негативних змінах в її житті: а саме порушено нормальний, звичний для неї спосіб життя. Перебуваючи у постійному стресі у неї з»явилось небажання йти до школи, в зв»язку з чим батьками прийнято рішення про переведення ОСОБА_3 на навчання до іншої школи, в інший населений пункт ( Борівської ЗОШ 1-ІІІ ст. №1) (а.с.19)

Враховуючи, суть позовних вимог, характер дій заподіяної шкоди, моральні страждання дитини, вимоги розумності і справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 3000 гривень, оскільки на думку суду, цей розмір моральної шкоди відповідає ступеню моральних страждань, завданих ОСОБА_5, 2006 року народження, які підлягають стягненню з його матері ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.10,11,12,13, 141, 259,263-265, 280-289 ЦПК України,суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої неповнолітньою особою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_3, РНОКПП: НОМЕР_2 моральну шкоду в розмірі 3000,00 (три тисячі )гривень.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 640,00 (шістсот сорок) гривень.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Т. Д. Бєссонова