Справа № 366/122/18
Провадження № 2/366/126/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року смт.Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: судді Корчкова А.А., за участю секретаря судового засідання Онищенко В.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

15.01.2018 року позивач звернулася з позовом до суду в якому просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування на домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Шевченка, 62, с. Блідча Іванківського району Київської області, що належало ОСОБА_2

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 24.03.2017 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилась спадщина - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Шевченка, 62, с. Блідча Іванківського району Київської області. Спадщину прийняла позивач, шляхом подачі заяви до Іванківської районної державної нотаріальної контори.

Позивач звернулася до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено оскільки не було предявлено правовстановлюючого документу на вищезазначений спадковий будинок.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду лист в якому зазначили, що у матеріалах справи відсутні будь-які вказівки на порушення права заявника, відсутній спір про цивільне право та просить розглядати справу в порядку окремого провадження, оскільки це справа про встановлення фактів, що має юридичне значення. Однак, суд не бере до уваги пояснення відповідача, оскільки, згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Також відповідач надіслав лист в якому зазначив, що заперечень проти задоволення заяви не мають та просять розглядати справу без їх участі.

Позивач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.03.2017 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 398980, актовий запис № 6. Після укладення шлюбу з ОСОБА_3 змінювала своє прізвище з «Козаченко» на «Багінська» (свідоцтво про одруження серії І-БК № 192075).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії 1-ОК № 059480, позивач є донькою померлої. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на «Зайченко» (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-БК № 412292).

Позивач подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено в звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок, що підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 05.01.2018 року № 06/02-31.

Згідно наданого Блідчанською сільською радою Іванківського району Київської області заповіту від 12.12.2001 року, ОСОБА_6 все своє майно, в тому числі і житловий будинок, що знаходиться в с. Блідча Іванківського району Київської області, заповіла ОСОБА_1. Заповіт посвідчено секретарем Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за № 96.

Те, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_2 підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 05.01.2018 року № 06/02-31. За даними нотаріальної контори після ОСОБА_2 спадщину прийняла ОСОБА_1 заявою від 27.06.2017 року.

Так, у відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки з по господарських книг.

Судом встановлено, що, відповідно до довідки виданої Блідчанською сільською радою Іванківського району Київської області від 29.06.2017 року № 647, згідно запису погосподарської книги № 1, особовий рахунок № 148, житловий будинок, що знаходиться по вул. Шевченка, 62, с. Блідча Іванківського району Київської області значиться за померлою ОСОБА_2.

Також, при вирішені вказаного спору суд враховує та оцінює у сукупності інші докази, а саме: технічний паспорт на обєкт нерухомого майна, з якого вбачається, що житловий будинок загальною площею 72, 6 кв.м., дійсно розташований в селі Блідча Іванківського району Київської області по вулиці Шевченка, 62.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд вважає можливим визначити за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, а саме, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1233 - 1257 ЦК України, статтями 76, 81, 83, 86, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно в порядку спадкування, що залишилося після смерті ОСОБА_2, яка померла 24.03.2017 року, а саме на житловий будинок, загальною площею 72, 6 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Блідча Іванківського району Київської області по вул. Шевченка, 62.

Стягнути з Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 1988 (тисяча девятсот вісімдесят вісім) гривень 68 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.А. Корчков