Справа № 199/7638/17
РІШЕННЯ

Іменем України

07.02.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про витребування майна з чужого незаконного володіння, в його обґрунтування посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, втім, належну їй на праві власності квартиру було продано без її участі, і право власності на підставі підробленого паспорту ОСОБА_4 в результаті шахрайських дій певних осіб на дане нерухоме майно перейшло до іншої особи.

Як зазначається позивачем при звернення до суду із позовом, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, де треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, приватний нотаріус Дніпропетровськогоміського нотаріального округу ОСОБА_10, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 та Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсними та про стягнення моральної шкоди судом було вирішено: 1) визнати недійсною довіреність від імені ОСОБА_4, посвідчену 25 серпня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за №505, якою уповноважено ОСОБА_7 користуватися та розпоряджатися квартирою №72 в будинку №8-а по вул. Саранській у м. Дніпропетровську; 2) визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 25.08.2009 р. за реєстром за №505, та ОСОБА_5, посвідчений 25 вересня 2009 року державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_12, зареєстровано в реєстрі за №3-5086; 3) стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 5 000,00 грн. моральної шкоди, 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу, 3 182 грн. 40 коп. витрат на проведення експертизи та 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього 18 400,40 грн.

Судом у справі, по якій 11.07.2014 р. було увалено судове рішення, було встановлено, що після звернення представника ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 з приводу посвідчення 06.08.2009 р. довіреності від імені ОСОБА_4, якою вона уповноважила ОСОБА_8 оформити та отримати дублікат договору купівлі-продажу квартири за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Саранська, буд. 8 «а», кв. 72, було встановлено, що як довіреність, так і посвідчена 25.08.2009 р. приватним нотаріусом ОСОБА_9 довіреність від імені ОСОБА_4, якою вона уповноважила ОСОБА_7 користуватися та розпоряджатися (продати, обміняти, здавати в оренду тощо) вказаною квартирою, були посвідчені за предявленням паспорта АК 792874 на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2. З приводу дійсності та з законності видачі вказаного паспорту приватний нотаріус ОСОБА_10 звернулася до правоохоронних органів та згідно з листом Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпропетровського управління №39/3617 від 12.08.2011 р. перевіркою встановлено, що НОМЕР_1 від 10.04.2006 р., виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, був виданий ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, вказаний паспорт значиться втраченим, та за зверненням приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 28.09.2011 р. Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області було порушено кримінальну справу №62112133.

Посилаючись у позові на те, що під час судового розгляду справи №199/9410/14-ц в суді позивачу стало відомо від ОСОБА_5, який продав зазначену вище квартиру 09.06.2010 р., про те, що на даний час власником даної квартири є ОСОБА_2 (даний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_14 реєстр №997), та на підставі ст. 41 Конституції України, а також ст.ст. 317, 321, 387, ч. 1 ст. 388, у позові й заявлено вимогу про витребування майна квартири АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та про повернення квартири №72 у буд. №8 «а» по вул. Саранська у м. Дніпрі позивачу ОСОБА_4, та про скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру №72 у буд. № 8 «а» по вул. Саранська у м. Дніпрі, який проведений на підставі посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 договору купівлі-продажу квартири №72 у буд. № 8 «а» по вул. Саранська у м. Дніпрі від 09.06.2010 р. ВМТ №432767, зареєстрований в реєстрі №997.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі посилаючись на те, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив.

Третя особа, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 (реєстр 1361).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, де треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, приватний нотаріус Дніпропетровськогоміського нотаріального округу ОСОБА_10, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 та Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсними та про стягнення моральної шкоди судом було ухвалено: 1) визнати недійсною довіреність від імені ОСОБА_4, посвідчену 25 серпня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за №505, якою уповноважено ОСОБА_7 користуватися та розпоряджатися квартирою №72 в будинку №8-а по вул. Саранській у м. Дніпропетровську; 2) визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 25.08.2009 р. за реєстром за №505, та ОСОБА_5, посвідчений 25 вересня 2009 року державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_12, зареєстровано в реєстрі за №3-5086; 3) стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 5 000,00 грн. моральної шкоди, 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу, 3 182 грн. 40 коп. витрат на проведення експертизи та 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього 18 400,40 грн.

За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом у справі, по якій 11.07.2014 р. було увалено судове рішення (судове рішення набрало законної сили 11.08.2014 р.), було встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 24 березня 2005 року, укладеного між нею та ОСОБА_15, який діяв по довіреності від імені ОСОБА_16, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстровано в реєстрі за № 1361, належить квартира АДРЕСА_3.

06 серпня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10, за реєстром № 1690, було посвідчено довіреність від імені ОСОБА_4, якою вона уповноважила ОСОБА_8 оформити та отримати Дублікат договору купівлі-продажу належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_4, провести інвентаризацію та отримати технічний паспорт і Витяг про реєстрацію права власності, оформити та отримати Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно для відчуження вказаної квартири, надано право подання, отримання та підпису в необхідних для цього документах.

25 серпня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_17, за реєстром № 505, було посвідчено довіреність від імені ОСОБА_4, якою вона уповноважила ОСОБА_7 користуватися та розпоряджатися (продати, обміняти, здавати в оренду тощо) належною їй квартирою № 72, яка знаходиться в будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Саранська буд. 8а.

25 вересня 2009 року між ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності від 25 серпня 2009 року, посвідченої приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_17, та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, посвідчений державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_12, зареєстровано в реєстрі за № 3-5086.

Після звернення представника ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10, з приводу посвідчення нею 06 серпня 2009 року довіреності від імені ОСОБА_4, якою вона уповноважила ОСОБА_8 оформити та отримати Дублікат договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_5, було встановлено, що як дана довіреність, так і посвідчена 25 серпня 2009 року приватним нотаріусом ОСОБА_17, довіреність від імені ОСОБА_4, якою вона уповноважила ОСОБА_7 користуватися та розпоряджатися (продати, обміняти, здавати в оренду тощо) вищевказаною квартирою, були нотаріально посвідчені за пред'явленням паспорта серії АК 792874 на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2.

З приводу дійсності та законності видачі вказаного паспорту приватний нотаріус ОСОБА_10 звернулася до правоохоронних органів та згідно з листом відділу у справах громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Дніпропетровського міського управління № 39/3617 від 12 серпня 2011 року перевіркою встановлено, що паспорт серії АК № 792874 від 10 квітня 2006 року, виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області був виданий ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказаний паспорт значиться втраченим, про що ОСОБА_13 повідомив органи внутрішніх справ.

За даним зверненням приватного нотаріуса ОСОБА_10 28 вересня 2011 року Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області було порушено кримінальну справу № 62112133.

Згідно з листом Міністерства юстиції України № П-1634/13-1 від 02 березня 2012 року, наданого у зв'язку з проведенням перевірки за зверненням представника позивача за інформацією Головного управління юстиції в Дніпропетровській області постановою слідчого СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_18 від 20 листопада 2011 року провадження у кримінальній справі, порушеній за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, у зв'язку з наданням приватному нотаріусу ОСОБА_10 заздалегідь підробленого документа, а саме паспорта серії АК 792874, виданого на ім'я ОСОБА_4, призупинено до встановлення осіб, які скоїли цей злочин.

Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи № 1376 від 06 березня 2014 року, наданим Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_19, підпис від імені ОСОБА_4 в довіреності від 25 серпня 2009 року від її імені на ім'я ОСОБА_7 виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою з наслідуванням справжнього її підпису.

Як встановлено судом в даній справі, засудового розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_20, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2, про стягнення відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконним продажем квартири (№199/9410/14-ц) в Амур-Нижньодніпровському районному суді м. Дніпропетровська позивачу стало відомо від ОСОБА_5, який продав зазначену вище квартиру 09.06.2010 р., про те, що на даний час власником даної квартири є ОСОБА_2. Даний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_14 реєстр №997.

Факт відчуження 09.06.2010 р. зазначеної вище квартири ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

За ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України.

Частиною п'ятою статті 203 ЦК України визначено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

З огляду на абсолютність права власності власнику надається багато прийомів, способів та засобів захисту свого права.

Одним із таких засобів є витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов'язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом.

Так, Верховним Судом України у постанові від 17 жовтня 2011 року (у справі №3-103гс11) викладена правова позиція, згідно з якою у разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного (нікчемного) правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного чи нікчемного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною 1 статті 388 ЦК України. У такому випадку діюче законодавство не пов'язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором права відчужувати це майно.

Таким чином, суд з метою поновлення порушених прав позивача вбачає підстави для задоволення позовної вимоги про витребування квартири №72 у буд. №8 а по вул. Саранськійу м. Дніпрі з чужого незаконного володіння - володіння ОСОБА_2 та повернення квартири №72 у буд. №8 «а» по вул. Саранська у м. Дніпрі власникові - ОСОБА_4.

Щодо позовної вимоги проскасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру №72 у буд. № 8 «а» по вул. Саранська у м. Дніпрі, який проведений на підставі посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 договору купівлі-продажу квартири №72 у буд. № 8 «а» по вул. Саранська у м. Дніпрі від 09.06.2010 р. ВМТ №432767, зареєстрований в реєстрі №997, суд керується тим, що процедура прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обовязки субєктів, що є учасниками зазначеної процедури врегульована Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 № 3502/5, та відповідно до п. 2.1 зазначеного порядку для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Цим Порядком у п. 2.6 передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Таким чином, оскільки судом задоволено вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння, а задоволення позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора, а саме запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру №72 у буд. №8 «а» по вул. Саранська у м. Дніпрі є похідною від задоволення вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд з метою захисту порушених прав позивача задовольняє вимогу позову про скасування рішення державного реєстратора з зазначених вище підстав.

Суд не приймає до уваги посилання відовідача на пропуск строку позовної давності з наступних підстав. Протоколом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4.7та 11 до Конвенції ( далі - Конвенція ), яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст.32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків.

Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб'єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач, хоч і дізналася, що її квартира відчужена не з її волі, однак не могла одразу звертатися до суду із позовом, оскільки не знала і не могла знати про осіб, які порушують її права та можуть бути відповідачами по справі, що вона має оскаржувати до суду і на яких підставах, та звернулася до суду із позовом після ухвалення рішення від 11.07.2014 року.

Згідно ст. 264 ЦК України позовна давність преривається у разі предявлення позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач

Так, позивач звернулась до суд за захистом свого майнового права з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння в 2016 році та рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 12 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння та про скасування запису про державну реєстрацію права власності позовні вимоги задоволені повністю. Однак, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.10.2017 р. рішення суду 1 інстанції було скасовано, зокрема, оскільки до участі у справі не залучено іншу особу- продавця спірного майна ОСОБА_5, тому в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Таким чином, суд вважає, що строк позовної даності переривався, і позивачем не порушено строку позовної давності.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1160,00 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 261,264,321,388 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 264-266 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити повністю.

Витребувати квартиру АДРЕСА_6 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 (м. Дніпро, вулиця Саранська 8а/72, РНОКПП НОМЕР_2), яке виникло на підставі договору купівлі- продажу, який був укладений 09 червня 2010 року між ОСОБА_5 (м. Дніпро, провулок Універсальний,7а/52, РНОКПП НОМЕР_3) та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (реєстр 997), та повернути квартиру АДРЕСА_7 ОСОБА_21 (м. Дніпро, проспект Героїв,1/201, РНОКПП НОМЕР_4).

Скасувати рішення державного реєстратора запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_6, який вчинений на підставі посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 09 червня 2010 року ВМТ №432767, зареєстрований в реєстрі за №997.

Стягнути з ОСОБА_2 (м. Дніпро, вулиця Саранська 8а/72 ,РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_4 (місто Дніпро, проспект Героїв,1/201, РНОКПП НОМЕР_4) судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 1160 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 (м. Дніпро, провулок Універсальний,7а/52, РНОКПП НОМЕР_3)) на користь ОСОБА_4 (м. Дніпро, проспект Героїв,1/201, РНОКПП НОМЕР_4) судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 1160 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя