Постанова

Іменем України

08 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 566/1381/15-ц

провадження № 61-1321св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_4, Острожецька сільська рада Млинівського районну Рівненської області,

особа, яка подала касаційну скаргу, - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області у складі колегії суддів: Бондаренко Н. В., Шимківа С. С., Григоренко М. П. від 20 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

01 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 та Острожецької сільської ради Млинівського районного суду Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_7, брат ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Вона та її брат, ОСОБА_4, є спадкоємцями першої черги. Позивач з 2000 року фактично проживає у належному батькові будинку, а тому є такою що фактично прийняла спадщину. ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями.

Із урахуванням зазначеного, позивач просила позов задовольнити.

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області у складі судді Бандури А. П. від 29 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на будинковолодіння, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, позначеного на плані під літерою А-1 площею 45,1 кв.м, з яких 33,1 кв.м житлова та 12 кв.м допоміжна, погріба, позначеного під літерою Б, площею 8,6 кв.м, сарая-літньої кухні, позначеної під літерою В, площею 30,88 кв.м, яке розташоване по АДРЕСА_1 та залишилось після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

18 липня 2016 року ОСОБА_5, яка не приймала участі в справі, подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції, посилаючись на його незаконність.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 20 жовтня 2016 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Острожецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування - закрито.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оскаржуваним рішенням не порушено права ОСОБА_5

В листопаді 2016 року ОСОБА_5 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить рішення Млинівського районного суду від 29 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 жовтня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зокрема, заявник посилається на те, що в 1980-х роках її матір ОСОБА_9 стала власником житлового будинку АДРЕСА_1. У 1986 році власник будинку ОСОБА_9 померла, ні на кого власність не переоформляла. Право власності на спірний будинок після смерті матері не переоформляла. ОСОБА_4 було дозволено лише користуватись домоволодінням. Вважає, що сільська рада безпідставно змінила запис в погосподарських книгах відносно власника будинку, записавши головою сім'ї, яка проживає в спірному будинку, батька позивача з 1991 року.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2016 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 в частині оскарження рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Острожецької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування відмовлено з підстав, передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

18 листопада 2016 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 жовтня 2016 року.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2017 року справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Острожецької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 частини першої Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що згідно погосподарської книги № 14 за 1986-1990 роки в житловому будинку по АДРЕСА_1 проживала до ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9, яка відносилася до суспільної групи - колгоспний двір (а.с. 74, 78-81).

Згідно погосподарської книги № 25 за 1991-1995 роки в житловому будинку в АДРЕСА_1, проживав ОСОБА_6, разом із сім'єю: дружина - ОСОБА_7, син - ОСОБА_8, син - ОСОБА_4, дочка - ОСОБА_3, які відносились до суспільної групи - колгоспний двір (а.с. 74, 85-87).

Відповідно до наданої відповіді Острожецької сільської ради, ОСОБА_5 не зверталася із заявами до Острожецької сільської ради з приводу неправомірного володіння чи заволодіння господарством її матері, земельною ділянкою для обслуговування спірного житлового будинку не користувалася, земельний податок не сплачувала. Земельною ділянкою користувався ОСОБА_6, а також сплачував земельний податок (а.с. 74).

Рішенням сесії сільської ради Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області № 19 від 18 листопада 1996 року ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Довідкою виданою 17 листопада 2015 року Острожецькою сільською радою Млинівсього району Рівненської області № 1930 підтверджується, що батько позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6, на момент смерті, був зареєстрований і проживав за адресою: с. Залавя Млинівського району Рвненськоїобласті і склад його сім'ї слідуючий: ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_8 - син, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_11 - внук (а. с. 10).

На підставі довідок, виданих 21 листопада 2011 року виконкомом Коростської сільської ради Сарненського району Рівненської області за № 5286 і № 5287 встановлено, що ОСОБА_7 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала по АДРЕСА_2 (а.с. 9).

У відповідності до частини першої статті 292 ЦПК України, в редакції від 07 липня 2010 року, яка була чинна на момент подачі апеляційної скарги, право на апеляційне оскарження мають сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Як роз'яснив судам Пленум Верховного Суду України у пункті 8 постанови від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПКУкраїни, в редакції від 07 липня 2010 року, яка була чинна на момент подачі апеляційної скарги, права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою

Враховуючи вищевказані норми процесуального законодавства та фактичні обставини справи, апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2015 року не вирішувалися питання про права та обов'язки ОСОБА_5, пов'язані з правом на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 Заявником не надано належних доказів того, що після смерті її матері - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, вона прийняла у встановленому на той час порядку спадщину, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Крім того, записи у погосподарських книгах, якими підтверджується право власності на житловий будинок за спадкодавцем, ОСОБА_5 не оскаржувала.

Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду, який із урахуванням положень статей 292, 297 ЦПК України, в редакції від 07 липня 2010 року, яка була чинна на момент подачі апеляційної скарги, обґрунтовано закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2015 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді О. В. Білоконь
Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта
Ю. В. Черняк