П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року м. Київ

Справа № 22-1483 Головуючий у1-й інстанції - Осаулов А.А.

Єдиний унікальний номер 761/35415/16-ц Доповідач - Пікуль А.А.

Апеляційний суд м. Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 2 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов'язання передати майно, відшкодування вартості пошкоджень, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди ,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про витребування з чужого незаконного володіння відповідачки у володіння ОСОБА_4 автомобіля Mazda 6, дійсного свідоцтва про реєстрацію на нього та усіх комплектів ключів.

В ході розгляду справи позивач збільшив обсяг заявлених вимог і в додаток до заявлених спочатку вимог також просив суд: зобов'язати ОСОБА_4 відшкодувати йому вартість усунення пошкоджень автомобіля шляхом оплати офіційному імпортеру або дилеру Мазда в Україні усіх деталей та робіт для відновлення автомобіля у належний (справний, робочий) стан згідно довідки-рахунку офіційного імпортера або дилера Мазда в Україні, якщо при поверненні автомобіль виявиться у пошкодженому та/або несправному стані, на підставі висновку незалежної експертизи; стягнути з ОСОБА_4 на його користь матеріальні збитки у вигляд упущеної вигоди, завдані внаслідок порушення його цивільного права, у розмірі 221 950 грн. 60 коп.; стягнути з ОСОБА_4 на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн. (т.1, а.с.54-55; 221-223).

Заявлений позов ОСОБА_4 обґрунтував тим, що за наслідками поділу у судовому порядку спільного майна подружжя йому за рішенням суду присуджено у власність спірний автомобіль Mazda 6, який відповідач незаконно утримує більше трьох років та не передає йому як законному власнику. При цьому позивачу невідомо у якому стані автомобіль на даний час, його справність, наявність/відсутність пошкоджень тощо, а також як і ким він експлуатується протягом цих майже чотирьох років, чи було вчасно проведено його періодичне технічне обслуговування, чи замінено зношені деталі тощо. За цей час ринкова вартість автомобіля знизилась на 221 950 грн. 60 коп., що є упущеною вигодою позивача, оскільки за звичайних обставин - при одержанні автомобіля від ОСОБА_4 одразу після набрання рішенням суду законної сили, він міг продати його за вищою ціною. Крім того, такими протиправними діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, розмір відшкодування якої він оцінює у 20 000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 2 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю заявленого позову (т.1, а.с.229-234).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неналежну оцінку судом наданих позивачем доказів, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (т.2, а.с.2-15).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 заперечувала проти її задоволення та вказала, що подана позивачем скарга є необґрунтованою та надуманою, викладені у ній доводи є голослівними, спрямовані на введення суд в оману щодо абстрактних і надуманих порушень права позивача на спірний автомобіль з боку відповідача, та в цілому, щодо дійсних обставин справи, а тому не підлягає задоволенню (т.2, а.с.47-63).

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII " Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення позивача, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2012 року, до якого внесено зміни рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2013 року, в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4 визнано право власності на автомобіля Mazda 6, державний номер НОМЕР_1 (т.1, а.с.11-20).

Указаний автомобіль з часу ухвалення рішення суду і до часу вирішення справи судом дійсно перебуває у володінні ОСОБА_4, яка утримує майно у виключно законний осіб, оскільки автомобіль переданий їй на відповідальне зберігання уповноваженою особою державної виконавчої служби за актом опису та арешту майна від 29 березня 2017 року (т.1, а.с.154) та чинної на час ухвалення рішення постанови про опис та арешт майна від 29 червня 2017 року.

За встановлених обставин, ураховуючи, що постанова державного виконавця у встановленому законом порядку не скасована та не визнана неправомірною, матеріали справи не містять жодних письмових доказів звернення позивача до ОСОБА_4 про передачу належного йому на праві власності автомобіля Mazda 6 та відмови останньої у задоволенні такого звернення, районний суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки районного суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

У апеляційній скарзі позивач не наводить доказів на спростування висновків районного суду про те, що у розпорядженні суду немає доказів звернення позивача до ОСОБА_4 у період з березня 2013 року (набрання рішенням суду про присудження спірного автомобіля законної сили) до жовтня 2016 року (подання позову до суду) з вимогою про передачу належного йому на праві власності автомобіля Mazda 6 та відмови останньої у задоволенні такої вимоги.

Під час апеляційного розгляду представник позивача також підтвердив, що доказів на підтвердження цієї обставини матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги у цій частині зводяться до того, що районним судом при вирішенні справи не була надана належна оцінка фактам звернення позивача до правоохоронних органів, що не дало ніякого результату для нього, оскільки відповідач продовжує користуватися майном без належної правої підстави.

Ці доводи сторони є перекручуванням обставин справи на свою користь, адже з наявних у справі письмових доказів убачається, що ОСОБА_4 набула право власності (спільна сумісна) на спірне майно під час шлюбу та зареєструвала автомобіль за собою у встановленому законом порядку, тому володіла ним на законних підставах. Після проведення поділу усього спільного майна подружжя та виділу судом спірного автомобіля у власність ОСОБА_4 останній до звернення із цим позовом до суду вимог про передачу йому присудженого майна до ОСОБА_4 не пред'являв. Рішенням суду про присудження майна на ОСОБА_4 не покладався обов'язок передати ОСОБА_4 спірний автомобіль Mazda 6 (т.1, а.с.11-21).

На час вирішення справи судом спірний автомобіль перебуває у відповідача на відповідальному зберіганні, оскільки позивач за рішенням суду одночасно є боржником ОСОБА_4 на значну суму, що дало підстави для накладення арешту на цей автомобіль.

Той факт, що на час ухвалення оскаржуваного рішення виконавче провадження №38564989 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_4 114 535 грн. закінчене, не давав відповідачу підстави для передачі автомобіля позивачу, адже постанова державного виконавця про опис та арешт майна від 29 червня 2017 року не скасована і відповідач продовжує бути відповідальним зберігачем цього майна.

Оскільки під час апеляційного розгляду встановлена правильність висновків районного суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання передати автомобіль Mazda 6, доводи апеляційної скарги щодо вирішення похідних вимог про зобов'язання ОСОБА_4 відшкодувати вартість усунення пошкоджень автомобіля, відшкодування матеріальної та моральної шкоди правового значення не мають.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга позивача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 2 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 лютого 2018 року.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома