АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1146/18 Справа № 175/402/17 Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Пищида М.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

за участі секретаря: - Кравцової Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Автотранекспедиція" на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Приватного підприємства "Автотрансекспедиція", ОСОБА_7 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завданих дорожньо-транспотною пригодою,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 08 вересня 2016 року близько о 18-40 год. ОСОБА_7, працюючи водієм ПП «Автотрансекспедиція», на 417 км. + 200 м. автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя керуючи автомобілем «DAF ТЕ95 ХF» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «NOРА» державний номерний знак НОМЕР_2, які як джерело підвищеної небезпеки також належать ПП «Автотрансекспедиція» проігнорував вимоги дорожнього знаку 1.4.1 «Напрямок повороту направо» порушуючи вимоги п.10.1 ПДР України, виїхав на зустрічну смугу руху де зіткнувся з автомобілем «ТОYOТА САМRY» державний номер НОМЕР_5 під його керуванням, внаслідок чого пасажиру «ТОYOТА САМRY» ОСОБА_8 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, а автомобілю завдано механічні пошкодження.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року ОСОБА_7 визнаний винним за ст. 124 КУпАП в скоєнні зазначеної ДТП.

Згідно висновкам автотоварознавчого дослідження №206/16А від 06 січня 2017 року вартість відновлювального ремонту або матеріальної шкоди завданої автомобілю «ТОYOТА САМRY» становить 392703,99 грн. ТДВ «СТ «Домінанта» повинне сплатити страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. відповідно до ліміту страхового полісу цивільно-правової відповідальності № АК/0983976 від 30.08.2016 року, а 292703,99 грн. повинно сплатити ПП «Автотрансекспедиція» на підставі ч. 1 ст. 1172 ЦК України.

Окрім цього, йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 30000 грн. Також, ним було витрачено 1000 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження №206/16А від 06 січня 2017 року.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просив суд стягнути матеріальні збитки та моральну шкоду завданою дорожньо-транспортною пригодою, матеріальні збитки у розмірі 292 703 грн. 99 коп., моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., судові витрати у розмірі 7127 грн. 04 коп.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року Позовні вимоги ОСОБА_6 до Приватного підприємства «Автотрансекспедиція», ОСОБА_7 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завданих дорожньо-транспортною пригодою - задоволено.

Стягнуто з Приватного підприємства «Автотрансекспедиція», , місцезнаходження за адресою: пр-т Корольова, буд. 12-Г кв. 80 м. Київ, на користь ОСОБА_6 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 292 703 грн. 99 коп., моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., витрати по оплаті за проведення автотоварознавчого дослідження 1 000 грн., судові витрати у розмірі 3 577 грн. 04 коп., а всього стягнути 327 281 грн. 03 коп.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ПП"Автотранекспедиція", посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду змінити в частині стягнення моральної шкоди з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08 вересня 2016 року о 18 год. 40 хв. в районі позначки 417 км. + 200 м. а/д Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя в Дніпровському районі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_7 керуючи автомобілем «DAF ТЕ95 ХF» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «NOРА» державний номер НОМЕР_2, відволікся від керування транспортним засобом та не виконав вимоги дорожнього знаку «Напрямок повороту праворуч» продовжив рух прямо, виїхав на смугу зустрічного напрямку руху та скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA CAMRY» державний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_6

Внаслідок ДТП автомобілям завдано механічні пошкодження, також пасажир автомобіля «TOYOTA CAMRY» державний номерний знак НОМЕР_5 ОСОБА_8 отримала легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені постановою суду по адміністративній справі є обов'язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок ігнорування ОСОБА_7 дорожнього знаку 1.4.1 «Напрямок повороту направо» та порушуючи вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, тобто відповідач допустив правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року (а.с.10).

Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів автомобіль «DAF ТЕ95 ХF» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «NOРА» державний номер НОМЕР_2 належать Приватному підприємству «Автотрансекспедиція», з яким відповідач ОСОБА_7 на момент вчинення ДТП перебував у трудових правовідносинах, а саме працював водієм (а.с.47-50,62).

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Встановлено, що на час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «DAF ТЕ95 ХF» державний номер НОМЕР_1 була застрахована у визначений законом спосіб Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на 100 000 грн., що підтверджується полісом АК №0983976 від 30 серпня 2016 року (а.с.46).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

На підставі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як встановлено судом, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, автомобіль «TOYOTA CAMRY» 2010 року випуску державний номерний знак НОМЕР_5 належить ОСОБА_6, якому внаслідок вище зазначеної транспортної пригоди було завдано матеріальну шкоду, а пасажир даного автомобіля ОСОБА_8 отримала легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №206/16А від 06 січня 2017 року, складеного судовим експертом Пилипенко О.С. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «TOYOTA CAMRY» державний номерний знак НОМЕР_5 ОСОБА_6 внаслідок ДТП, складає 392 703 грн. 99 коп. (а.с.11-25).

Відповідно до положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що страховою компанією, де була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ДАФ», повинно бути сплачено страхове відшкодування в розмірі 100 000 гривень.

Звертаючись до суду позивач, як власник пошкодженого транспортного засобу «TOYOTA CAMRY» державний номерний знак НОМЕР_5, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 292 703 грн. 99 коп., що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та розміром страхового відшкодування, а також вартість проведеного експертного дослідження у розмірі 1000 грн.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не вірно визначив розмір моральної шкоди з наступних підстав.

Районним судом встановлено, що в зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, пошкодженням автомобіля, який є власністю позивача, останній зазнав моральних страждань, змінився нормальний спосіб життя, він переніс душевні хвилювання, вимушений витрачати час на вирішення питання щодо відшкодування шкоди, яку відповідач відмовився відшкодувати в добровільному порядку.

Приписами ч. 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

За змістом ст. ст. 23 та 1167 ЦК України, згідно із якими, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають:наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до роз'яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При з'ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень є обґрунтованими в повному обсязі, як на стадії звернення до суду, так і в ході розгляду справи.

Суд прийшов до висновку, що пошкодження автомобіля, призводить до душевних страждань, зміну способу життя в зв'язку з необхідністю вирішення питання щодо проведення відновлювального ремонту автомобіля, а тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню та на підставі ст. 1167 ЦК України підлягає стягненню з відповідача у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з цього слід зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з ПП «Автотрансекспедиція» на користь ОСОБА_6 до 20 000 грн.

Судом першої інстанції, при ухваленні рішення, не повно враховані обставини справи при визначенні розміру моральної шкоди, тому колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду слід змінити в частині визначення розміру моральної шкоди, зменшивши суму з 30 000 грн. до 20 000 грн. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автотранекспедиція" - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. - змінити.

Стягнути з Приватного підприємства "Автотрансекспедиція" на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню в порядку та строки що визначені чинним законодавством.

Головуючий:

Судді: