Дата документу 08.02.2018
ЄУ № 420/180/18
Провадження №2/420/279/18
У Х В А Л А

Іменем України

08 лютого 2018 року смт. Новопсков

Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2018 до Новопсковського районного суду Луганської області надійшла позовна заява ОСОБА_1, про визнання заповіту недійсним, в якій позивач просить визнати недійсним заповіт, складений 22 червня 2012 року ОСОБА_5, посвідчений Державним нотаріусом Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за номером 1-464.

Разом з позовною заявою надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить заборонити приватному нотаріусу Білокуракинського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_7 (свідоцтво № 5104, адреса: 92200 Луганська область Білокуракинський район смт. Білокуракине, вул. ім. О. Рудяшка, буд.2, тел.: (06462) 2-36-65) видавати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 06.06.2017 року в м. Луганську, до набрання законної сили рішенням, яке буде винесено судом за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що позивач є сином ОСОБА_5, яка померла 06.06.2017 в м. Луганську. Звернувшись після смерті своєї матері до приватного нотаріуса Новопсковського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_9 з заявою про прийняття спадщини, йому стало відомо, що спадкова справа після смерті його матері, ОСОБА_5, вже відкрита приватним нотаріусом Білокуракинського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_7 за заявою його доньки, а, відповідно, онуки померлої ОСОБА_3. При цьому, ОСОБА_5, страждала на хронічний психічний розлад у формі: органічного ураження головного мозку складного ґенезу (гіпертонічна хвороба, атеросклероз судин головного мозку). Органічний маревний розлад (марення малого масштабу) на фоні помірного зниження когнітивних функцій. Наявний дефект психічного розладу такий, що позбавляє ОСОБА_5 здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Внаслідок чого рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 12.11.2013 було визнано недієздатною ОСОБА_5 та встановлено над нею опіку і призначено її опікуном ОСОБА_8. ОСОБА_5 почала хворіти ще з 2011 року, починаючи з 06.10.2011 вона перебувала під наглядом лікаря психіатра. У зв'язку з чим у позивача виникли сумніви щодо дійсності заповіту, оскільки внаслідок захворювання ОСОБА_5 не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту, тому він звернувся до суду з відповідним позовом. Оскільки спадкова справа відкрита за заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини за заповітом, позивач вважає, що свідоцтво про право на спадщину не може бути видано їй до закінчення розгляду справи по суті та винесення рішення, яке повинно набрати законної сили. Тому є підстави вважати, що приватним нотаріусом Білокуракинського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_7 за заявою відповідача ОСОБА_3 може бути видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист та поновлення порушених і оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено такий вид забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії.

Предметом позову є заповіт, складений 22 червня 2012 року ОСОБА_5, посвідчений Державним нотаріусом Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за номером 1-464, який позивач просить визнати недійсним.

На підставі викладеного враховуючи, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 сплинув 06 грудня 2017 року, після чого спадкоємець за оскаржуваним заповітом ОСОБА_3 має змогу отримати у приватного нотаріуса Білокуракинського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_7 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, суд приходить до висновку, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити виконання рішення суду або навіть зробить його неможливим, а тому клопотання представника позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260,261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Білокуракинського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_7 (свідоцтво № 5104, адреса: 92200 Луганська область Білокуракинський район смт. Білокуракине, вул. ім. О. Рудяшка, буд.2, тел.: (06462) 2-36-65) видавати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 06.06.2017 в м. Луганськ, до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Копію ухвали направити приватному нотаріусу Білокуракинського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_7, для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.С. Стеценко