У Х В А Л А

судового засідання

14.02.2018 року м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я.

за участю секретаря Янковської С.Ю.

розглянувши заяву про відвід судді подану ОСОБА_1 у справі № 465/3290/15, провадження № 4-с/465/52/18 за його скаргою на незаконне відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

09 січня 2018 року позивач звернувся в суд із скаргою на незаконне відкриття виконавчого провадження.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи суддям від 02 лютого 2018 року матеріали передані судді Кузь В.Я. 05 лютого 2018 року.

Із скарги вбачається, що така подана на стадії судового контролю за виконанням судових рішень, і зокрема у цивільній справі № 465/3290/15.

Після вивчення матеріалів, у день їх передачі судді, тобто 05 лютого 2018 року, суддею з урахуванням вимог ст.. 447 -449, 185 ЦПК України постановлено ухвалу про залишення скарги без руху та надано строк на усунення недоліків протягом пяти календарних днів з дня отримання ухвали. Підстави такого рішення викладені в ухвалі. До якої ухвалою судді від 13 лютого 2018 року внесено виправлення описки.

Приймаючи дане рішення, суддя виходив з вимог вказаних вище норм і зокрема змісту скарги, який передбачається ст.. 447 ЦПК України, де повинно бути зазначено: яким рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено права чи свободи скаржника.

У своїй скарзі скаржник не вказав, цих обвязкових фактів, а також не додав копії скарги для виконання вимог ч. 2 ст.448 ЦПК України, що ускладнило можливість прийняття судового рішення.

Вирішуючи питання залишення скарги без руху із - за невідповідності її змісту процесуальним, враховуючи відсутність прямих вказівок щодо порядку розгляду таких питань на стадії виконання судового рішення, суддя діяв за аналогією ст.. 185 ЦПК України.

Крім цього, суддею враховувалась судова практика, яка відображена у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» , згідно п. 13 якої, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченими положеннями цивільно - процесуального кодексу України.

Скаржник, до виконання вимог суду не приступив, а подав заяву про відвід судді, покликаючись на п. 5 ст. 36 ЦПК України в редакції закону від 2017 року.

Заявник вважає, що підставами для відводу є порушення суддею п.1 ст. 450 ЦПК України, оскільки його скарга від 09 січня 2018 року не розглянута у десятиденний термін, а тільки 05 лютого 2018 року. Як на думку заявника, суддя також керується нормами процесуального закону, які не мають відношення до розглядуваної скарги, а в ухвалі не конкретизовано скільки учасників справи і хто саме претендує на копії, а державний виконавець і так має постанову про відкриття провадження. Скаржник також вважає, що в постанові є секретний ідентифікатор, який заборонено передавати третім особам, а при копіюванні та мандрами судом, він може стати надбанням третіх осіб, а нестиме відповідальність він, скаржник. З цих підстав вважає розгляд скарги суддею необєктивним і упередженим.

Відповідно до ст.. 36 ЦПК України, законодавець дав вичерпний перелік підстав для відводу ( самовідводу судді), серед яких є загальна і саме на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, покликається скаржник.

Однак, з доводами скаржника про те, що існують інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді Кузь В.Я., і що такими підставами є несвоєчасний розгляд скарги, а саме протягом десяти днів, не можна погодитись.

Так, скарга поступила до суду 09 січня 2018 року та після повторного розподілу передана судді Кузь В.Я. відповідно до протоколу 05 лютого 2018 року. Цього ж дня суддею постановлено ухвалу, яку скаржник виконувати не бажає. Отже, суддя Кузь В.Я. приступив до розгляду матеріалів скарги у перший день їх отримання.

Не є підставою для відводу факт помилки допущеної в ухвалі про залишення скарги без руху, оскільки така виправлена у встановленому процесуальному порядку, а тому заява є необґрунтованою.

Відтак, підстав для відводу, як і для самовідводу не вбачаю.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід ( самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Станом на час розгляду відводу судді з розгляду матеріалів скарги, провадження у справі не відкрито.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлено відвід.

З огляду на викладене, вважаю за доцільне зупинити розгляд матеріалів скарги ОСОБА_1, до вирішення питання відводу судді.

Матеріали скарги передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова для визначення судді з розгляду відводу судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ч. 3 ст. 40, 258, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Зупинити розгляд матеріалів скарги ОСОБА_1 від 09 січня 2018 року поданій у цивільній справі № 465/32/15 до вирішення питання відводу судді.

Матеріали скарги передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова для визначення судді з розгляду заяви про відвід в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь