Справа № 362/4921/17 Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1001/18 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 26 12.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

(у порядку письмового провадження)

08 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2017 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, однак ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2017 року позов було залишено без руху.

Ухвалою цього ж суду від 04 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу у зв'язку із невиконанням вимог ухвали про усунення недоліків позовної заяви.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що позивач при пред'явленні позову ставив вимогу про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, посилаючись на важкий майновий стан, однак судом першої інстанції ця обставина не була врахована. Вважає, що суд мав постановити окрему ухвалу щодо відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення зави позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не було усунуто недоліків позовної заяви зазначених в ухвалі від 20 вересня 2017 року, зокрема і щодо необхідності сплати судового збору, то вона, відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України, підлягає поверненню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо невідповідності позовної заяви вимогам ст.119 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали), виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, та ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2017 року позов було залишено без руху, зокрема з підстав відсутності доказів сплати судового збору та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.8-9).

Вказану ухвалу позивач отримав 02 жовтня 2017 року, проте у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, тому ухвалою від 04 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с.11, 12).

З матеріалів справи також вбачається, що у прохальній частині позовної заяви ОСОБА_2 не ставив питання щодо відстрочення чи розстрочення сплати судового збору (а.с.4-5), а просив покласти судові витрати на відповідача.

Крім того, місцевий суд, постановляючи ухвалу про залишення без руху, фактично вирішив питання щодо судових витрат, зобов'язавши позивача сплатити судовий збір, або ж надати належні докази скрутного майнового стану, які могли б бути підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору (а.с.8).

Однак, позивач, отримавши копію ухвали про залишення позову без руху, не виконав вимоги ухвали місцевого суду щодо сплати судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, та постановив ухвалу із дотриманням вимог процесуального закону, яка не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 259, 374, 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: