ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м.Суми

Справа №592/7005/15-ц

Номер провадження 22-ц/788/291/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - Піщанська сільська рада Ковпаківського району м. Суми, ОСОБА_2, Управління Держземагенства в Сумському районі, Сумська міська рада,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану в його інтересах представником - адвокатом ОСОБА_3

на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 листопада 2016 року, ухваленого під головуванням судді Труханової Л.М., у приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми, ОСОБА_2, Управління Держземагенства в Сумському районі, Сумської міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення та скасування державного акту на землю,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми їй у власність передано земельну ділянку, площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1. 23 жовтня 2003 року ОСОБА_2, на підставі рішення Піщанської сільської ради від 15 липня 2003 року, видано державний акт на земельну ділянку, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Під час розроблення технічної документації зі складання вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку було проведено захват частини земельної ділянки якою вона користувалася і порушені вимоги чинного законодавства України. Зокрема, межі належної відповідачу земельної ділянки з нею не погоджувались, акт про погодження (встановлення) та закріплення в натурі меж земельної ділянки ні вона, ні члени її сім'ї не підписували. Державний акт на право власності на земельну ділянку головою Піщанської сільської ради не підписувався.

Зазначені дії призвели до порушення її права користування суміжною земельною ділянкою, самовільного захвату і зменшення фактичного розміру земельної ділянки, якою вона користувалася відповідно до рішення Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми.

Уточнивши свої позовні вимоги (т. 1, а. с. 197-198), просить визнати незаконним та скасувати рішення Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми від 15 липня 2003 року «Про затвердження технічного звіту по складанню державного акта на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель» по земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2; визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2, серії НОМЕР_1 від 23 жовтня 2003 року, виданий ОСОБА_2; зобов'язати управління Держземагенства у Сумському районі скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на вказану земельну ділянку.

Заочним рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 грудня 2017 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що маються значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

При цьому вказує на те, що позивачем не доведено порушення її прав, як користувача суміжної земельної ділянки, оскаржуваним державним актом на право власності на земельну ділянку. Неточності та помилки в складанні технічної документації та при видачі державного акту жодним чином не впливають на права та інтереси позивача. Вважає, що позивач право власності або право користування земельною ділянкою у встановленому законом порядку не набула, а право фактичного користування не підлягає судовому захисту. Зазначає, що на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_2 продав належну йому на праві власності земельну ділянку ОСОБА_4, за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 05 травня 2015 року. Окрім того, вказує на те, що на час звернення до суду з даним позовом сплив строк позовної давності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, позивача та її представника - адвоката ОСОБА_6, які заперечують проти апеляційної скарги та вважають її необґрунтованою, третю особу ОСОБА_4, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що межі земельної ділянки не були погоджені із суміжними власниками та землекористувачами, а тому технічна документація, що стала підставою для прийняття 15 липня 2003 року Піщанською сільською радою рішення по земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2, не відповідає вимогам чинного законодавства. В державному акті на право власності на земельну ділянку підпис від імені голови сільської ради виконаний не самим головою, а іншою невстановленою особою.

Проте погодитись з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову не можна, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Піщанської сільської ради № 96 від 26 грудня 1978 року та відповідно до наказу радгоспу «Червоний партизан» № 233 від 21 грудня 1978 року, ОСОБА_1 для будівництва житлового будинку виділена земельна ділянка площею 0.07 га за рахунок садиби ОСОБА_7 (т. 1, а. с.4).

Рішенням виконавчого комітету Сумської районної Ради народних депутатів Сумської області від 28 грудня 1978 року №485, позивачу надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку (т. 1, а. с. 7).

27 квітня 1987 року виконавчим комітетом Ковпаківської районної ради народних депутатів м. Суми ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 8).

Рішенням Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми від 26 листопада 1993 року «Про передання громадянам земельних ділянок в приватну власність», ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,07 га за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 110). У рішенні сільської ради вказано, що площа земельних ділянок, переданих у приватну власність, підлягає уточненню при видачі державних актів на приватну власність на землю (п. 2 вказаного рішення).

Згідно рішення Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми від 15 липня 2003 року «Про затвердження технічного звіту по складанню державного акта на землю для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель», затверджено план технічної документації по складанню державного акта на землю ОСОБА_2 Введено уточнення площі земельної ділянки, переданої у приватну власність ОСОБА_2 загальною площею 0,2224 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (т. 1, а. с. 82).

23 жовтня 2003 року, на підставі вказаного рішення, Піщанською сільською радою Ковпаківського району м. Суми ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,2224 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер: НОМЕР_2, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (т. 1, а. с. 80).

За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 05 травня 2015 року ОСОБА_2 продав зазначену земельну ділянку разом з розташованим на ній житловим будинком ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 57; 79).

Відповідно до висновків експерта №68 від 21 листопада 2013 року та № 81 від 06 лютого 2014 року, які виконувались у кримінальному провадженні (т. 1, а. с. 16-22, 23-27), підпис в акті про погодження та закріплення в натурі меж земельної ділянки ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 від 10 квітня 2003 року в графі «Суміжні землевласники (землекористувачі)» напроти прізвища ОСОБА_1, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. Підпис в графі «Голова Піщанської сільської ради» від імені ОСОБА_10 в державному акті серії НОМЕР_1, на право власності на земельну ділянку ОСОБА_9 по АДРЕСА_2, виконаний не ОСОБА_10, не ОСОБА_8, а іншою особою.

Частиною 1 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст.126 ЗК України, в редакції, яка діяла станом на 23 жовтня 2003 року).

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 3 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року) та ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 155 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Виходячи з положень наведених норм матеріального та процесуального права позов власника сусідньої земельної ділянки або землекористувача про визнання державного акту недійсним може бути задоволено у разі встановлення порушення його прав, на що суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного рішення, уваги не звернув.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що при підготовці та видачі оскаржуваного державного акту ОСОБА_2 відбулось зменшення належної їй земельної ділянки під АДРЕСА_1 із 0,07 га до 0,0560 га.

Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 травня 2009 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_11, ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, яке ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2009 року залишено без змін (т. 1, а. с. 108-109). Відхиляючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, апеляційний суд виходив з того, що позивачем не було доведено зменшення її земельної ділянки за рахунок перенесення в тому числі відповідачем ОСОБА_2 своєї огорожі на її земельну ділянку. Більш того, вказаними судовими рішеннями було встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,2224 га, по АДРЕСА_2, хоча згідно даних кадастрової книги Піщанської сільської ради площа його земельної ділянки має становити 0,24 га. Тобто при оформленні технічної документації для отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, площа земельної ділянки ОСОБА_2 також фактично зменшилась.

З актів обстеження земельної ділянки комісією Піщанської сільської ради від 04 серпня 2008 року та від 28 вересня 2016 року (т. 1, а. с. 15, 250) не вбачається, що зменшення розміру земельної ділянки ОСОБА_1 відбулось у зв'язку зі зміною площі або конфігурації належної ОСОБА_2 земельної ділянки, переданої йому у власність оскаржуваним рішенням Піщанської сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗК України 1990 року, який діяв на час передачі позивачу у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Проте відповідний документ, яким би в 1993 році чи раніше було встановлено землевпорядними організаціями межі наданої позивачу земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею саме 0,07 га, останньою суду не надано. Не надано позивачем належних доказів і на підтвердження того, що площа її земельної ділянки зменшилась саме за рахунок земельної ділянки наданої у власність ОСОБА_2, так як її земельна ділянка межує також і з земельними ділянками, які належать на праві власності іншим особам.

Крім того, як вже зазначалося, пунктом 2 рішенням Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми від 26 листопада 1993 року «Про передачу громадянам земельних ділянок в приватну власність» передбачено уточнення площі земельних ділянок при видачі державних актів на приватну власність на землю.

Відсутність підпису ОСОБА_1 в акті про погодження меж земельної ділянки не може бути підставою для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено, що при передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки по АДРЕСА_2, були порушені межі земельної ділянки, яка знаходиться в її користуванні.

Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1, виданий 23 жовтня 2003 року на ім'я ОСОБА_2 було завірено печаткою Сумської міської ради та він зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2083.

Позивачем взагалі не обґрунтовано яким чином, підписання вказаного акту не головою сільської ради зачіпають її права, як суміжного землекористувача.

Суд першої інстанції наведеного, а також того, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що земельна ділянка біля її будинку, передана у власність ОСОБА_2, знаходилась у її користуванні, не врахував, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що на час звернення позивача до суду з даним позовом власником спірної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 травня 2015 року, є ОСОБА_4 Проте, до участі в справі в якості співвідповідача вона залучена не була.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення її прав, як суміжного землекористувача, рішенням Піщанської міської ради Ковпаківського району м. Суми від 15 липня 2003 року та державним актом на право власності на земельну ділянку, колегія суддів вважає, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 листопада 2016 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми, ОСОБА_2, Управління Держземагенства в Сумському районі, Сумської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення та скасування державного акту на землю - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : В.І. Криворотенко

С.С.Ткачук