Справа № 364/192/18
Провадження № 2-о/364/8/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2018 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі Кулинич Г.І.,

за участю:

Заявниця та представник заінтересованої особи не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за заявою ОСОБА_1,

заінтересована особа Володарський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області,

про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 15.02.2018 р. надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті в порядку статті 317 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), в якій Заявниця просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, місце смерті м. Макіївка Червоногвардійського району Донецької області, яка настала 10.01.2018 р.

На обґрунтування заявленої вимоги Заявниця зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_2, який помер 10.01.2018 р. в м. Макіївка Червоногвардійського району Донецької області через ішемічну хворобу серця, серцеву недостатність. Отримати свідоцтво про його смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 15.02.2018 р. відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд на 15.02.2018 р. о 16.00 год., а також залучено в якості заінтересованої особи Володарський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

У судове засідання 15.02.2018 р. Заявниця не зявилася, про день, час і місце розгляду повідомлена, в телефонному режимі просила суд розгляд справи проводити без її участі, вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Додатково пояснила, що вони з чоловіком переселенці, проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1, чотири роки тому переїхали у с. Завадівка Володарського району Київської області. У м. Макіївка поїхали на день народження матері та внучки, де ОСОБА_2 10.01.2018 р. раптово помер від хвороби серця, поховали його у м. Макіївка, де і зроблені фотокартки, додані до заяви.

Представник заінтересованої особи у судове засідання також не зявилася, у телефонному режимі просили суд проводити розгляд справи проводити без участі їх представника, проти задоволення вимог заяви не заперечують.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Суд, ознайомившись з матеріалами справи й оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.

Судом встановлено, що Заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дружиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 494102, виданого 06.05.1978 р. Червоногвардійським відділом запису актів громадянського стану міста Макіївки Донецької області (а.с. 6).

Заявниця додала до своєї заяви копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2, який помер 10.01.2018 р. в м. Макіївка Червоногвардійського району серії ДНР № 093198, яке було видане 24.01.2018 р. Червоногвардійським відділом запису актів цивільного стану м. Макіївка Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки, актовий запис № 71 (а.с. 3), а також копію лікарського свідоцтва про смерть від 11.01.2018 р. № 67, виданого республіканським бюро судової медичної експертизи Донецької народної республіки (а.с. 4), де зазначено, що смерть ОСОБА_2 настала внаслідок ішемічної хвороби серця, гострої серцевої недостатності. Крім того Заявниця додала до своєї заяви фотографії із зображенням надгробного памятника ОСОБА_2 (а.с. 5).

За визначенням частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. При цьому у порядку окремого провадження спір про право не вирішується (частина шоста статті 294 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах, зокрема, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. За нормами частини першої цієї статті заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на це Володарським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Київській області 14.02.2018 р. (лист № 189/16.10-68) було відмовлено Заявниці у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 через те, що було предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 7).

Разом з тим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ надав судам розяснення з огляду на практику Європейського суду з прав людини, що є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia») про те, що документи, видані органами та

установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України (інформаційні листи від 15.04.2016 р. № 9-1130/0/4-16, від 11.04.2017 р. № 9-697/0/4-17).

В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 р. № 9-1130/0/4-16 з посиланням на норми Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а також постанову Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 252-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» вказується на те, що під час провадження даної категорії мають розглядатися заяви про встановлення факту народження або смерті як на території Автономної Республіки Крим, так і на території населених пунктів Донецької та Луганської областей, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085 (в редакції розпорядження від 07.02.2018 р. № 79-р) місто Макіївка Донецької області віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Крім того, як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у названих вище інформаційних листах, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду даної категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ, зокрема, у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тому враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог цивільного процесуального законодавства України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, зважаючи на усе наведене та встановлені судом обставини, суд вважає за можливе встановити факт смерті ОСОБА_2, який помер 10.01.2018 р. в м. Макіївка Червоногвардійського району Донецької області на підставі поданих Заявницею доказів.

Відповідно до частини четвертої статті 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню; рішення у таких справах може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом; оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі наведеного та керуючись статями 2-4, 13, 76, 81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 293, 294, 315-317, 319, 351, 352, 354, 430, підпунктами 8, 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Володарський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про встановлення факту смерті задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, а саме: факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 10 січня 2018 року в місті Макіївка Червоногвардійського району Донецької області, держава Україна.

Копію рішення суду невідкладно надіслати Заявниці ОСОБА_1 до відома та до Володарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області для державної реєстрації смерті ОСОБА_2

Рішення суду підлягає до негайного виконання, оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підпункти 8, 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Макаренко