Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Лесик Ю.С., Дудник В.О., Чуб Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором № 379-002/07Р від 07 березня 2007 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРАВЕКС-БАНК», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором № 379-002/07Р від 07 березня 2007 року в розмірі 22 159,16 доларів США 16 центів та в рівних частинах понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3654,00 гривні.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 березня 2007 року між ОСОБА_4 та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», було укладено кредитний договір № 379-002/07Р з усіма змінами та доповненнями, що є його невід'ємною частиною. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, з метою своєчасної оплати вартості автомобіля, що купується за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 220 від 28 лютого 2007 року позивач надав відповідачу ОСОБА_4 кредит в іноземній валюті на загальну суму 14840 доларів США. Згідно п. 1.2. кредитного договору кредит надається позичальникові у строк з 07 березня 2007 року до 07 березня 2014 року зі сплатою 11,99 відсотків річних. На виконання умов кредитного договору між банком та ОСОБА_4 було укладено договір застави № 379-002/07Р від 07 березня 2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав в заставу транспортний засіб, а саме: OPEL, модель Astra, рік випуску 2007, колір чорний, шасі НОМЕР_2, тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1. В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_3 укладений договір поруки № 379-002/07 від 07 березня 2007 року за умовами якого поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом (п. 1.1. договору поруки). Термін дії договору поруки - до 07 березня 2017 року, що визначено у п. 4.1. вищевказаного договору. За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню солідарно з позичальника та поручителя станом на 03 червня 2015 року становить 22 159,16 доларів США 16 центів, що складається з: кредиту, в тому числі простроченого - 9023,01 долара США 01 цент; пені за несвоєчасне погашення кредиту - 6421,33 долар США 33 цента; відсотків за користування кредитом, в тому числі прострочені - 3946,37 доларів США 37 центів; пені за несвоєчасне погашення відсотків - 2768,45 доларів СЩА 45 центів.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором № 379-002/07Р від 07 березня 2007 року, задоволено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року скасовано, справа призначена до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року провадженя у даній справі зупинено до розгляду Дніпровським районним судом м. Києва цивільної справи окремого провадження № 755/18495/16-ц за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Правекс-банк», Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві, Києво-Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті, та набранням законної сили рішенням у вказаній справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року залучно до участі у справі в якості правонаступника позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» по цивільній справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором № 379-002/07Р від 07 березня 2007 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року провадження у вказаній цивільній справі в частині пред'явлених позовних вимог до ОСОБА_4 було закрито у зв'язку зі смертю останньої на підстави заяви правонаступника ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРАВЕКС-БАНК» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Представник позивача ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання, в яких просила розглядати справу без участі представника (а.с.59, 61, Том 2).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засіданні не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. 16 травня 2016 року подала до суду письмові заперечня на позов, в яких просила суд відмовити у задоволені позову посилаючись на сплв позовної даності до вимог позивача, а також те, що позичальник за кредитним договором помер, у зв'язку з чим вимоги до поручителя є безпідставними (а.с.134-137, Том 1).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 лютого 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс» та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу № 220, за яким продавець ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс» у порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується поставити та передати у власність покупцю ОСОБА_4 товар, а покупець зобов'язується оплатити і прийняти цей товар у власність (а.с.19-23, Том 1).

Згідно Додатку № 1 до договору № 220 від 28 лютого 2007 року, Специфікація № 1 на автомобіль, предметом договору є автомобіль OPEL, модель Astra, колір чорний (а.с.24, Том 1).

07 березня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРАВЕКС-БАНК») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 379-002/07Р, відповідно до якого з метою своєчасної оплати позичальником вартості автомобіля, що купується за договором купівлі-продажу № 220 від 28 лютого 2007 року, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування автомобіля, укладання яких здійснюється на підставі і з урахуванням вимог п. 6.1.11. даного договору, банк надає позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 14840 доларів США.

Відповідно до п.п. 1.2.-1.3. Розділу 1 кредитного договору, кредит надається позичальникові терміном з 07 березня 2007 року до 07 березня 2014 року зі сплатою 11,99 відсотків річних. У кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобов'язань за цим договором (відносно строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір процентної ставки збільшується на один відсоток річних, починаючи з розміру, встановленого п. 1.2. даного договору. У випадку наступного невиконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором розмір процентної ставки збільшується з урахуванням збільшення процентних ставок, зроблених раніше, відповідно до умов даного пункту договору. Новий розмір процентної ставки встановлюється від дня, наступного за днем, в який позичальник повинен був виконати свої зобов'язання, однак не виконав їх або виконав не в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.4. Розділу 4 кредитного договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 177 доларів США щомісяця до «10» числа наступного місяця.

За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Так, 07 березня 2007 року між ОСОБА_4 та Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» було укладено договір застави транспортного засобу № 379-002/07Р, за яким заставодавець ОСОБА_4, для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед заставодержателем Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» за кредитним договором № 379-002/07Р від 07 березня 2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості, передає в заставу заставодержателю належне йому на праві власності майно: автомобіль марки OPEL, модель Astra, рік випуску 2007, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2, тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 25-27, Том 1).

Частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

07 березня 2007 року між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» було укладено договір поруки № 379-002/07Р, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_3, у порядку та на умовах, передбачених даним договором, зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором № 379-002/07Р від 07 березня 2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 07 березня 2014 року у розмірі 14840 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості (а.с.28, Том 1).

Відповідно до п. 2.1. Розділу 2 договору поруки, поручитель зобов'язується, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальник зобов'язань за кредитним договором, виконати за нього зобов'язання перед кредитором на умовах, у порядку і у строки, встановлені кредитним договором, зазначеним у пункті 1.1. даного договору, зі змінами і доповненнями до нього.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови кредитного договору та сплачено суму коштів за договором-купівлі продажу № 220 від 28 лютого 2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-сервіс», у розмірі 74196,00 гривень, що підтверджується меморіальним ордером № 2 від 12 березня 2007 року (а.с.18, Том 1).

28 грудня 2009 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 379-002/07Р від 07 березня 2007 року, відповідно до якого станом на дату укладання цього договору фактична заборгованість позичальника за кредитом по кредитному договору № 379-002/07Р від 07 березня 2007 року складає 10 922 долари США 01 цент, з яких 1 923 долари США 01 цент - прострочена заборгованість за кредитом.

Крім того, сторонами викладено пункт 1.2. кредитного договору у новій редакції: «1.2. Кредит надається позичальникові строком з «07» березня 2007 року до «07» березня 2014 року зі сплатою: 11,99 відсотків річних з 07 березня 2007 року по 10 серпня 2007 року; 12,99 відсотків річних з 11 серпня 2007 року по 10 лютого 2008 року; 13,99 відсотків річних з 11 лютого 2008 року по 10 серпня 2008 року; 14,99 відсотків річних з 11 серпня 2008 року по 10 листопада 2008 року; 15,99 відсотків річних з 11 листопада 2008 року по 30 листопада 2009 року; 11,99 відсотків річних з 01 грудня 2009 року по 07 березня 2014 року».

Також, п. 4.4. кредитного договору було викладено у новій редакції: «4.4. Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, щомісяця до 10 числа наступного місяця включно шляхом внесення коштів, з «11» листопада 2009 року згідно наступного графіка погашення кредиту: з 11 листопада 2009 року до 10 лютого 2014 року - 211 доларів США; з 11 лютого 2014 року до 07 березня 2014 року - 161,01 доларів США.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Згідно положень ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 травня 2017 року між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами № 2, за умовами якого ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» продав (відступив), а покупець ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» придбав (прийняв), без права регресу, права вимоги за кредитами за плату, в тому числі за кредитним договором № 379-002/07Р від 07 березня 2007 року (а.с. 33-53, Том 2).

Згідно п.п. 6.1.1. п. 6.1. Розділу 6 кредитного договору, позичальник зобов'язується забезпечити своєчасне повернення коштів і сплату нарахованих відсотків.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема:

1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2.зміна умов зобов'язання;

3.сплата неустойки;

4.відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 10.1. Розділу 10 кредитного договору, за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2. даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.

Як вбачається розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 03 червня 2015 року заборгованість за кредитним договором № 379-002/07Р від 07 березня 2007 року становить 22 159,16 доларів США 16 центів, що складається з: кредиту, в тому числі простроченого - 9023,01 долара США 01 цент; пені за несвоєчасне погашення кредиту - 6421,33 долар США 33 цента; відсотків за користування кредитом, в тому числі прострочені - 3946,37 доларів США 37 центів; пені за несвоєчасне погашення відсотків - 2768,45 доларів СЩА 45 центів.

16 жовтня 2013 року ОСОБА_4 (позичальник) помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7, Том 2).

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано (а.с. 83-84, Том 1).

При цьому, згідно листа-відповіді Десятої Київської державної нотаріальної контори від 24 червня 2016 року, спадкова справа відносно майна померлого ОСОБА_4 не відкривалась (а.с. 161, Том 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 608 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Так, частиною 2, 3, 4, ст.1282 ЦК України, встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року з дня настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 523 Цивільного кодексу України, порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні.

За наявності кредитного договору та договору поруки поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено в договорі поруки.

Якщо поручитель не поручився за нового боржника, то в силу частини 3 статті 559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу.

Таким чином, у разі смерті боржника за основним зобов'язанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника.

Відповідно, за відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобов'язання чи будь-якої іншої особи, покладення на нього такого обов'язку є неправомірним.

За умовами договору поруки від 07 березня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та відповідачем ОСОБА_3, остання не давала кредитору згоди відповідати за нового боржника.

З огляду на викладене, оскільки договір поруки від 07 березня 2007 року не передбачає відповідальності поручителя ОСОБА_3 за виконання договору кредиту новим боржником, стягнення кредитної заборгованості з поручителя є неправомірним.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором № 379-002/07Р від 07 березня 2007 року.

Враховуючи, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, відшкодування судових витрат, в порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, не здійснюється.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 512, 514, 523, 546, 553, 554, 526, 608, 610, 611, 612, 1054, 1216, 1218, 1220, 1231, 1268, 1282, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором № 379-002/07Р від 07 березня 2007 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: