Справа №489/708/18
Провадження №2/489/1132/18
УХВАЛА

іменем України

14 лютого 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Румянцевої Н.О. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними,-

В С Т А Н О В ИВ:

12 лютого 2018 року позивач звернулася до суду із позовом про визнання правочинів недійсними.

Разом з позовною заявою, позивач надав клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту житловий будинок № 28-А з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 54.3 квадратних метра, який розташований за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Соколина, що належать на праві приватної власності, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, ОСОБА_3.

Заявник посилається на те, що відповідач в подальшому може здійснити відчуження вказаного нерухомого майна.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

За змістом ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, повязаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову є визнання недійсною довіреності від 09.08.2016 р., виданої ОСОБА_1 на імя ОСОБА_2 в частині продажу житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями № 28-а по вул.. Соколиній в м. Миколаєві та визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.03.2017 р. з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями № 28-а по вул.. Соколиній в м. Миколаєві.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, а через вчинення відповідачем дій щодо відчуження нерухомого майна, існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними шляхом накладення арешту на нерухоме майно з а саме на: житловий будинок № 28-А з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 54.3 квадратних метра, який розташований за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Соколина, що належать на праві власності, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, ОСОБА_3.

Копію ухвали направити для відома ОСОБА_3, копію ухвали для виконання направити до Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_6 Румянцева