Справа №489/5220/17
Провадження №2/489/691/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем Матяєвою С.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання від 09.08.2016 року, укладеною між нею та відповідачем, оскільки остання неналежним чином виконує умови договору, а в добровільному порядку розірвати договір відмовилася.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала вимоги позову.

Відповідач у судовому засіданні визнала позов в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, суд дійшов до наступного.

09 серпня 2016 року між ОСОБА_4 («відчужувач») та ОСОБА_3 («набувач») був укладений договір довічного утримання (догляду), посвідчений державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №3-59, за яким відчужував передала у власність набувачеві, а набувач прийняв від відчужувача у власність квартиру АДРЕСА_1, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених даним договором (п. 1 договору).

Пунктом 5 цього договору визначено, що набувач зобовязаний надавати відчужувачу довічно матеріальне забезпечення, а також усі види догляду (опікування). За згодою сторін грошова оцінка матеріального забезпечення визначається у розмірі 1000 гривень 00 копійок на місяць. Оцінка матеріального забезпечення підлягає індексації в порядку, визначеному законом. Догляд (опікування), що надається набувачем відчужувачу, включає в себе: забезпечення відчужувача харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер тощо); надання будь-якої іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення відчужувача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо. До обовязків набувача також входить виконання додаткових доручень відчужувача, необхідних для забезпечення останнього належним доглядом. Набувач зобовязується забезпечити право відчужувача на безкоштовне проживання у квартирі, яка передана за даним договором, довічно. Право проживання відчужувачу надається у всій квартирі, яка є предметом даного договору. За згодою сторін та в інтересах відчужувача набувач зобовязується забезпечити відчужувача правом проживання в іншому місці, придатному для проживання з умовами, не гіршими ніж умови проживання у відчужуваній квартирі. Набувач зобовязаний у разі смерті відчужувача поховати його за свій рахунок.

Позивач посилається на те, що після укладення договору відповідач неналежним чином виконувала умови договору: прибирала в квартирі рідко, їжу привозила один раз на добу, лікаря викликала не одразу, не купувала лікарські засоби. З початку червня 2017 року перестала приходити та виконувати свої обовязки за договором.

На підтвердження вказаного надала акт від 26.09.2017 року, складений сусідами про те, що ОСОБА_3 погано здійснювала догляд за ОСОБА_4, рідко приносила їй продукти харчування, не прала, не прибирала, а з травня 2017 року по даний час не відвідує ОСОБА_4 та не здійснює за нею догляд (а.с. 6).

Відповідач зазначила, що довгий час надавала допомогу згідно з умовами договору, однак в останній час з позивачкою оселився її онук, з яким у неї виникли конфлікти. Не заперечувала факту, що на протязі певного часу вона не здійснює догляд за позивачкою. Позов визнає в повному обсязі, просить договір розірвати.

Статтею 744 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ч. 1 ст. 749 Цивільного кодексу України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

За приписами статті 610 цього Кодексу, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини.

Частиною 1 ст. 756 цього Кодексу передбачено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Приймаючи до уваги неналежне виконання відповідачем своїх обовязків за договором довічного утримання, визнання позову відповідачем, наявні підстави для розірвання цього договору, і як наслідок підлягає припиненню право власності відповідача на квартиру та визнанню право власності на квартиру за позивачем, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 610-611, 744, 749, 755-756 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання (догляду) від 09.08.2016 року, укладеного між ОСОБА_4, з однієї сторони, та ОСОБА_3, з другої сторони, посвідчений державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №3-59.

Припинити право власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на квартиру АДРЕСА_1, яка належить їй на підставі договору довічного утримання (догляду) від 09.08.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №3-59.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено 15 лютого 2018 року.