АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/2096/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 13 травня 2008 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № МL-016/013/2008, відповідно до якого АТ «ОТП Банк» надало ОСОБА_2 кредит в сумі 71 049,93 доларів США зі сплатою за користування кредитом процентів, що складаються з фіксованого відсотка у розмірі 5,99% річних та FIDR. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 13 травня 2008 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № SR-016/013/2008. Згідно з договором факторингу від 07 листопада 2014 року АТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором № МL-016/013/2008. Посилаючись на неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило стягнути з відповідачів солідарно заборгованість станом на 25 серпня 2015 року в сумі 720 136,56 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом у сумі 459 767,89 грн., несплачені відсотки за користування кредитом в сумі 68 234,17 грн. та пеня за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 192 134,50 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 720 136,56 грн. заборгованості по кредиту, відсоткам і пені за кредитним договором № МL-016/013/2008 від 13 травня 2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 1827 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 1827 грн. судового збору.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не було надано суду доказів на підтвердження факту переходу права вимоги від первісного кредитора ПАТ «ОТП Банк». Позивач також приховав той факт, що 14 лютого 2011 року та 15 серпня 2011 року між ним та банком були підписані додатковий договір №2 та додатковий договір №3 до кредитного договору, якими змінено істотні умови кредитного договору - відсоткову ставку та строки виконання зобов'язань. Цей факт має істотне значення для правильного вирішення справи, адже в розрахунку заборгованості невірно вказана відсоткова ставка. Також звертає увагу на те, що поручитель ОСОБА_3 не знав, не повідомлявся та не надавав згоди на зміни в кредитному договорі, а тому порука ОСОБА_3 є припиненою.

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна", відповідач ОСОБА_3 не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 травня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № МL-016/013/2008. За умовами договору ЗАТ «ОТП Банк» надало ОСОБА_2 кредит у сумі 71 049,93 доларів США з датою остаточного повернення кредиту 15 травня 2023 року, а ОСОБА_2 зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти відповідно до встановленого графіку. Пунктом 3 договору визначено, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка: фіксований відсоток (5,99% річних) + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів), яка згідно графіку платежів становила 14,49% (а. с. 6-14).

04 листопада 2009 року між ПАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_2 був укладений додатковий договір № 1 до кредитного договору № МL-016/013/2008 від 13 травня 2008 року, яким сторони дійшли згоди щодо конвертації валюти кредиту в гривню - 528 870,86 грн. та визначили плаваючу процентну ставку за користування кредитом: фіксований відсоток (0,49% річних) + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів), яка згідно графіку платежів становила 16,49% (а .с. 16-18).

В забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором № МL-016/013/2008 13 травня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № SR-016/013/2008.

Відповідно до умов укладеного 07 листопада 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору факторингу, ПАТ «ОТП Банк» передало ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором № МL-016/013/2008 від 13 травня 2008 року та договорами забезпечення.

Суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вважаючи доведеним факт невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором.

Пунктом 2.1.4. укладеного між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_2 кредитного договору в редакції додаткового договору №3 від 15 серпня 2011 року передбачено, що у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань чи інших умов кредитного договору понад 30 календарних днів, банк вважається таким, що реалізував своє право щодо вручення позичальнику вимоги про виконання боргових зобов'язань у повному розмірі, а позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов кредитного договору та отримав вимогу банку, в зв'язку з чим зобов'язаний погасити боргові зобов'язання в повному розмірі протягом наступних 30 календарних днів, що слідують за останнім днем строку порушення зобов'язань.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, ОСОБА_2 не виконує свої зобов'язання за договором з січня 2014 року. Таким чином, з урахуванням положень п. 2.1.4. кредитного договору у нього виникло зобов'язання достроково повернути кредит та сплатити проценти в березні 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи положення вказаних норм та умови кредитного договору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» наявної заборгованості.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_2 на неправильність наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту. ОСОБА_2 не надав жодного доказу на спростування розрахунку щодо часу припинення виконання ним умов кредитного договору або неврахування банком його певного платежу.

Доводи апелянта про недоведеність ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за кредитним договором спростовуються наявними в матеріалах справи копією договору факторингу, укладеного 7 листопада 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" і ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та витягом з додатку № 1 до даного договору (а.с.39-46).. Також суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що звертався до ПАТ "ОТП Банк" за довідкою про розмір наявної заборгованості за кредитом та отримав інформацію, що з цього питання він має звертатися до нового кредитора ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

Не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_2, що позивач приховав зміну додатковими договорами від 14 лютого 2011 року та 15 серпня 2011 року розміру ставки та строку виконання зобов'язань та неправильне обрахування у зв'язку з цим розміру заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви про стягнення заборгованості ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було додано лише копію додаткового договору №1 від 04 листопада 2009 року до кредитного договору № МL-016/013/2008 від 13 травня 2008 року.

Разом з заявою про перегляд заочного рішення про задоволення позовних вимог ТОВ "ОТП Факторинг Україна" ОСОБА_2 надав додатковий договір №2 від 14 лютого 2011 року до кредитного договору № МL-016/013/2008 від 13 травня 2008 року та додатковий договір №3 від 15 серпня 2011 року до кредитного договору № МL-016/013/2008 від 13 травня 2008 року (а. с. 165-170).

Відповідно до вказаних додаткових договорів сторони продовжили строк користування кредитом до 15 травня 2033 року, та визначили плаваючу процентну ставку: фіксований відсоток (0,49% річних) + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, яка згідно графіку платежів становила 14,49% (а. с. 170).

Разом з тим, продовження строку користування кредитом не впливає на вирішення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», оскільки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» реалізовано право на дострокове повернення кредиту.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, проценти за користування кредитом обраховувалися зі ставки 16,49 % річних, тоді як в графіку до додаткового договору №3 від 15 серпня 2011 року до кредитного договору було визначено плаваючу процентну ставку в розмірі 14,49% річних (фіксований відсоток (0,49% річних) + FIDR).

Згідно п. 2.1.6., 2.1.7. вказаного додаткового договору сторони визначили, що у випадку порушення позичальником будь-яких своїх зобов'язань, встановлених умовами кредитного договору, фіксований відсоток підвищується на 4%, підвищення процентної ставки здійснюється в силу порушення позичальником будь-яких своїх зобов'язань та не потребує укладення будь-яких додаткових угод чи графіку платежів.

Відтак, у суду відсутні підстави вважати завищеними суми заборгованості за процентами, що були вказані у наданому позивачем розрахунку.

Погоджуючись з правильністю рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції вважає помилковим рішення суду в частині солідарного стягнення заборгованості в поручителя ОСОБА_3

Відповідно до положень ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Договором поруки, укладеним із ОСОБА_3 не було визначено строку припинення поруки.

Протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором ТОВ «ОТП Факторинг Україна» позову про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_3 не пред'явило.

Відтак, встановлена за договором від 13 травня 2008 року № SR-016/013/2008 порука ОСОБА_3 є припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Враховуючи викладене, заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року підлягає скасуванню в частині задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_3, стягнення з ОСОБА_3 судового збору з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна». В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року в частині задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про солідарне стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості та судового збору.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості .

В іншій частині заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.