Справа № 2-4056/11
Провадження № 4-с/522/9/18
УХВАЛА

26 січня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.,

за участю секретаря: Скибінської Є. С..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся представник Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» зі скаргою на дії Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ у Одеській області, відповідно до якої просив визнати незаконним та скасувати висновок про вартість обєкта оцінки по визначенню вартості майна, що є предметом стягнення за виконавчим провадженням, а саме нерухомого майна: земельної ділянки площею 0,495 га (кадастровий номер :50:014:0015), що розташована за адресою: м. Одеса, провулок Світлий, 1.

При цьому посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Першому приморському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Одеській області знаходиться виконавче провадження №53409610 з виконання виконавчого листа №2-4056/11, що виданий Приморським районним судом м. Одеса 13.12.2012 року (справа №2-4056/11) про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Таскомбанк» боргу у сумі 1 523 286, 90 гривень.

В рамках вказаного виконавчого провадження було описано та арештовано належне ОСОБА_4 майно, зокрема земельна ділянка площею 0,495 га (кадастровий номер :50:014:0015), що розташована за адресою: м. Одеса, провулок Світлий, 1.

Так, державним виконавцем було винесено постанову про призначення експерта до участі у виконавчому провадженні, якою ТОВ «Інвестиційно-консалтингове бюро «Тріада» доручено провести оцінку описаного та арештованого майна та надати відповідний висновок про вартість майна, за результатами якої було оформлено та підписано звіт від 21.07.2017 року, з якого вбачається що вартість вказаного майна становить 5 093 475,00 гривень./

Скаржник вказує, що зазначена оцінка майна є необєктивною, висновок про оцінку майна складений без дотримання положень національних стандартів щодо оцінки майна, вартість майна є значно завищеною та не відповідає реальній вартості цього майна.

Представник ТОВ «Інвестиційно-консалтингове бюро «Тріада» заперечував щодо задоволення скарги, надавши суду письмові заперечення, з яких вбачається, що скарга є необгрунтованою, а доводи скаржника надуманими.

У судовому засіданні представник скаржника просив скаргу задовольнити.

Інші учасники до судового засіданні не зявились,, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Судом встановлено наступне.

Відповідно ст.383 ЦПК України (в редакції Закону №2677-VІ від 04.11.2010 року чинного станом на час звернення в суд зі скаргою), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пунктом 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року визначено, що справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За правилами ст.12 ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Та, згідно ст. 13 ЗУ "Про виконавче провадження", для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Згідно ст. 58 цього ж Закону, визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

За обставинами скарги, поданого заперечення, які сторонами не оспорюються, матеріалами справи, встановлено, що на виконання зазначеної норми, державним виконавцем 15.06.2017 року винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні. 21.07.2017 року субєктом оціночної діяльності ТОВ «Інвестиційно-консалтингове бюро «Тріада» у виконавчому провадженні виготовлено висновок про вартість майна.

У разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк із дня надходження повідомлення.

Так, пунктами 15, 16 Постанови КМ України № 1440 від 10.09.2003 року "Про затвердження Національний стандарт N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»" регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, та повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об'єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки. За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об'єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування. За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз'яснення та застереження. При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об'єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

Визначаючи ринкову вартість об'єктів оцінки, суб'єкт оціночної діяльності діяв у відповідності до вимог, які регламентовані "Національним стандартом N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»".

Таким чином, порушень у діях державного виконавця не вбачається, оскільки безпосередньо державний виконавець не здійснював визначення вартості майна, а лише виніс постанову про призначення оцінювача для участі у виконавчому провадженні. Вартість майна, з якою не погоджується була визначена субєктом оціночної діяльності, а не державним виконавцем.

У відповідності із розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п.24 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» - у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, повязані з арештом і вилученням майна та визначення вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно врахувати, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових судом залучається субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають врахувати, що субєкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретна особа (сам державний виконавець, залучений ним субєкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та субєктом оціночної діяльності.

Оскільки, вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, проведеної субєктом оціночної діяльності у порядку цивільного судочинства не оскаржувалася, дії державного виконавця проведені у відповідності до положень ст.ст.57, 58 Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 387, 388, 389 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя: А. Ю. Бойчук