Справа № 369/7713/14-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/286/18 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 46 08.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» та Першого заступника прокурора Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Київській області, регіонального відділення Фонду державного майна в Київській області, державного підприємства «Науково-дослідний, виробничого агрокомбінату «Пуща-Водиця» до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Немирів-Ойл», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування розпоряджень районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації, витребування майна з незаконного володіння, визнання права власності та права користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року заступник прокурора Київської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Київській області, регіонального відділення Фонду державного майна в Київській області, ДП «Пуща-Водиця» з вищезазначеним позовом, в якому посилався на те, що розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 11 листопада 2002 року № 427 ДП «Пуща-Водиця» надано у постійне користування земельну ділянку площею 1448,5994 га та видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою. Розпорядженням голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 2721 від 19 жовтня 2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,9000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та передачі вказаної земельної ділянки у власність із наступною видачею державних актів кожному.

06 грудня 2012 року ОСОБА_3 продала свою земельну ділянку ОСОБА_2 про що поставлено відповідну відмітку на державному акті про право власності на земельну ділянку. Крім того, розпорядженнями голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 25 грудня 2012 року № 3660, № 3661, № 3662 було змінено цільове призначення вказаних земельних ділянок із земель для ведення особистого селянського господарства на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для будівництва та обслуговування автозаправного та торгівельно-офісного комплексу.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на підставі договорів купівлі-продажу від 08 липня 2013 року, відчужили земельні ділянки ТОВ «Немирів-Ойл».

Прокурор вважає, що оскаржуване розпорядження щодо передачі земельних ділянок у власність ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, прийняте з порушенням ст. 149 ЗК України, оскільки ці земельні ділянки перебували у постійному користуванні ДП «Пуща-Водиця» та в нього не вилучалися. Крім того, при прийнятті вказаного розпорядження, Києво-Святошинська районна державна адміністрація, виходячи з абз. 2 п. 12 розділу Х «Перехідні положення «ЗК України, вийшла за межі своїх повноважень, оскільки на спірних земельних ділянках розташоване ДП «Пуща-Водиця», а тому вона не є органом уповноваженим розпоряджатися землями, на яких розташовані державні підприємства.

З урахуванням викладеного просив: визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Києво- Святошинської районної державної адміністрації № 2721 від 19 жовтня 2012 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,9000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та передачі вказаної земельної ділянки у власність; визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 3660 від 25грудня 2012 року про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки ОСОБА_4 площею 0,4000 га із земель для ведення особистого селянського господарства на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для будівництва та обслуговування автозаправного та торгівельно-офісного комплексу; визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 3661 від 25 грудня 2012 року про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки ОСОБА_5 площею 0,2000 га із земель для ведення особистого селянського господарства на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для будівництва та обслуговування автозаправного та торгівельно-офісного комплексу; визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 3662 від 25 грудня 2012 року про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,3000 га із земель для ведення особистого селянського господарства на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для будівництва та обслуговування автозаправного та торгівельно-офісного комплексу; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6, виданий ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку площею 0,3000 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, з відміткою про продаж земельної ділянки ОСОБА_2; скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки площею, 0,2000 га (кадастровий номер: НОМЕР_1) та 0,4000 га (кадастровий номер: НОМЕР_2) за ТОВ «Немирів-Ойл» від 08 липня 2013 року № 3760073 та від 08 липня 2013 року № 3761418; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держземагентства у Київській області та ДП «Пуща-Водиця» земельну ділянку площею 0,3000 га з цільовим призначенням - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для будівництва та обслуговування автозаправного та торгівельно-офісного комплексу з кадастровим номером НОМЕР_3; витребувати з незаконного володіння ТОВ «Немирів-Ойл» на користь держави в особі Головного управління Держземагентства у Київській області та Державного підприємства «Пуща-Водиця» земельні ділянки з цільовим призначенням - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для будівництва та обслуговування автозаправного та торгівельно-офісного комплексу, площею 0,2000 га (кадастровий номер: НОМЕР_1) та 0,4000 га (кадастровий номер: НОМЕР_4); визнати за державою в особі Головного управління Держземагентства у Київській області право власності та ДП «Пуща-Водиця» право користування на вказані земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_5, НОМЕР_4.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2014, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2015 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав не врахування попередніми судами факту накладення спірних земельних ділянок на землі ДП «Пуща-Водиця», що оскаржуване розпорядження голови Києво- Святошинської районної державної адміністрації № 2721 від 19 жовтня 2012 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,9000 га, видане раніше ніж Києво- Святошинська РДА видала розпорядження №2858 від 25 жовтня 2012 року та №3381 від 11 грудня 2012 року про припинення права постійного користування ДП «Пуща-Водиця» спірними землями і, що судами попередніх інстанцій не звернуто увагу на суб'єктний склад учасників правовідносин в частині позовних вимог до ТОВ «Немирів-Ойл» та чи підлягав цей спір розгляду в порядку цивільного судочинства.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, ДП «Пуща-Водиця» та Перший заступник прокурора Київської області подали апеляційні скарги, в якій просять його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції, всупереч наявним у матеріалах справи доказам та висновків суду касаційної інстанції, визнав оскаржувані розпорядження Києво-Святошинської РДА законними, не дивлячись на те, що вони були видані без розробки проекту землеустрою і що ці земельні ділянки у належного користувача ДП «Пуща-Водиця» не вилучалися, крім того на їх думку судом першої інстанції не було враховано того факту, що оскаржувані розпорядження про відведення спірних земельних ділянок та передачу їх у власність громадянам видані раніше, ніж видано розпорядження про припинення права постійного користування ДП «Пуща-Водиця» земельними ділянками, а тому вважають висновки суду першої інстанції необґрунтованими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи , недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими , невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи , порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані розпорядження Києво-Святошинської РДА прийняті відповідно до вимог закону і підстави для визнання їх незаконними та скасування відсутні, а відповідачі у справі є добросовісними набувачами земельних ділянок, право власності яких підлягає захисту.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 11 грудня 2002 року № 427 Державному підприємству «Пуща-Водиця» надано у постійне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку загальною площею 1448,5994 га, про що 11 листопада 2002 року видано державний акт на право постійного користування землею.

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 19 жовтня 2012 року № 2721 затверджено проект та передано у власність 3-м громадянам України земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за межами населеного пункту, площею 0,900га, громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі якого останні отримали 26 жовтня 2012 року державні акти на право власності на земельні ділянки: ОСОБА_5 - площею 0,2000 га, ОСОБА_3 - площею 0,300 га, ОСОБА_4 - площею 0,400 га.

06 грудня 2012 року ОСОБА_3 продала свою земельну ділянку, площею 0,300 га ОСОБА_2 про що поставлено відмітку на державному акті про право власності на земельну ділянку.

Крім того, розпорядженнями Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 25 грудня 2012 року № 3660, № 3661, № 3662 затверджено проект щодо зміни цільового призначення спірних земельних ділянок із земель для ведення особистого селянського господарства на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для будівництва та обслуговування автозаправного та торгівельно-офісного комплексу в адміністративних межах Софіївсько-Борщагвської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

У подальшому, 08 липня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як власниками земельних ділянок, та ТОВ «Немирів-Ойл» були укладені договори купівлі-продажу земельних ділянок.

Судами попередніх інстанцій також установлено, що 24 жовтня 2012 року та 11 грудня 2012 року ДП «Пуща-Водиця» звернулося до Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області з листами про добровільну відмову від права постійного користування частинами вищезазначеної земельної ділянки площами 150 га та 100 га, з метою забезпечення потреб в земельних ділянках робітників підприємства та працівників соціальної сфери.

Розпорядженнями Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області від 25 жовтня 2012 року за № 2858 та від 11 грудня 2012 року за № 3381 припинено ДП «Пуща-Водиця» право постійного користування вказаними земельними ділянками площами 150 га та 100 га, які розташовані в адміністративних межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та віднесено їх до складу земель запасу.

Відповідно до листа ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 27 травня 2014 року, до якого додано схему розташування земельної ділянки, та листа Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» від 27 квітня 2015 року, спірні земельні ділянки, передані розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 2721 від 19 жовтня 2012 року у власність ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, накладаються на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Пуща-Водиця».

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ним в порядку, визначеному законом.

Згідно із п. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. ч. 3-4 ст. 142 ЗК України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підстави заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою про що повідомляє органи державної реєстрації.

Згідно із ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває прав власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником, або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісність набуття в розумінні статті 388 ЦК України полягає в тому, що майно придбавається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати. Відповідно до роз'яснень викладених у пунктах 21-22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов'язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК (п. 21). Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред'явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У зв'язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підстав статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів (п. 22).

За змістом наведених вище роз'яснень права особи, яка вважає себе власником майна і не є стороною правочину, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема про витребування від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував вищевказані положення законодавства України щодо правомірності пред'явлення вимог про витребування власником спірного майна відповідно до ст. 387, 388 ЦК України, а також висновків, викладених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року, які відповідно до ч.4 ст.338 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення) є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді через що дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки оскаржувані розпорядження Києво-Святошинської РДА видані з порушенням вимог закону, без належного вилучення земельних ділянок у постійного користувача, через що держава має право на витребування від ОСОБА_2, як добросовісного набувача спірної землі саме на користь її постійного користувача - ДП «Пуща-Водиця».

Також, вирішуючи спір в частині позовних вимог Заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Київській області, Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничого агрокомбінату «Пуща-Водиця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Немирів-Ойл» місцевий суд не звернув уваги на суб'єктний склад учасників цих, правовідносин, до якого входять виключно юридичні особи, тому провадження, у цій частині позовних вимог підлягає закриттю, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного, а відповідно до ст. 20 ГПК України має розглядатися у порядку господарського судочинства.

Проте, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_5, ОСОБА_4, оскільки вони є документом, що посвідчує право власності і, з моменту відчуження третім особам у справі, втрачають юридичну силу, тому відсутня необхідність їх скасування в судовому порядку.

Не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації, визнання права власності та права користування земельною ділянкою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг частково заслуговують на увагу, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 376 ЦПК України як таке, що ухвалене з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» та Першого заступника прокурора Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 2721 від 19 жовтня 2012 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,9000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та передачі вказаної земельної ділянки у їх власність.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 3660 від 25 грудня 2012 року про затвердження ОСОБА_4 проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,4000 га із земель для ведення особистого селянського господарства на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для будівництва та обслуговування автозаправного та торгівельно-офісного комплексу.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 3661 від 25 грудня 2012 року про затвердження ОСОБА_5 проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2000 га із земель для ведення особистого селянського господарства на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для будівництва та обслуговування автозаправного та торгівельно-офісного комплексу.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 3662 від 25 грудня 2012 року про затвердження ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,3000 га із земель для ведення особистого селянського господарства на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для будівництва та обслуговування автозаправного та торгівельно-офісного комплексу.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,3000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, серії НОМЕР_6, виданий ОСОБА_3 разом з відміткою на ньому про продаж земельної ділянки ОСОБА_2.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь держави в особі Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» земельну ділянку площею 0,3000 га з цільовим призначенням - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для будівництва та обслуговування автозаправного та торгівельно-офісного комплексу, з кадастровим номером НОМЕР_3.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Провадження у частині позовних вимог Заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Київській області, Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничого агрокомбінату «Пуща-Водиця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Немирів-Ойл» - закрити.

Стягнути з Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області та ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» судові витрати у рівних частинах по 620 грн. з кожного.

Стягнути з Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області та ОСОБА_2 на користь Прокуратури Київської області судові витрати у рівних частинах по 620 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: