Справа №667/1203/16-ц
Пров. №2/766/3356/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06.02.2018

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Рєпа А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому з урахуванням заяви від 01.09.2017 року просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 120724,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що відповідно до договору позики від 01.08.2012 року позивачем передано відповідачу у позику грошові кошти у розмірі 29600 грн., що було еквівалентно сумі 3700 дол. США, на строк до 01.03.2013 року. Зобов'язання щодо повернення суми позики відповідач не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідача з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Позивач у судове засідання не з'явилася, її представник подав заяву, згідно якої заявлені вимоги він підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01.08.2012 року укладено договір позики, згідно якого позивач передала у власність відповідачу грошові кошти в сумі 29600 грн., що на момент укладення договору було еквівалентно 3700 дол. США, які останній зобов'язався повернути позивачу у строк до 01.03.2013 року рівними частинами щомісяця. Факт одержання коштів підтверджено власноручним підписом відповідача в зазначеному договорі.

З матеріалів справи вбачається, що в передбачений строк відповідач не повернув позичені кошти в повному обсязі, чим порушив свої зобов'язання за договором позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій суміабо речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем та перевіреному в судовому засіданні сума боргу становить 120724,87 грн., з яких заборгованість за договором відповідно курсу НБУ станом на 05.01.2018 року в розмірі 103648,1 грн. та 3% річних в розмірі 15087,15 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1207,24 грн., в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору

Керуючись ст.ст.526, 530, 533, 536, 546, 547, 549, 625, 629, 1046, 1047, 1048,1049 ЦК України, ст.ст.141, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 282, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 01.08.2012 року в розмірі 120724,87 грн., а також 1207,24 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до апеляційного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяОСОБА_3