АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Іванову В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Подільського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження,

встановила:

у листопаді 2017р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 29 травня 2017р. № 368 «Про включення житлової площі до числа службових жилих приміщень КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району».

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року відмовлено у відкритті провадження.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу судді скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач посилається на неврахування суддею тієї обставини, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 листопада 2017р. йому відмовлено у відкритті провадженні у порядку адміністративного судочинства за даним позовом з посиланням на те, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Також позивач вважає, що суддею безпідставно не враховано, що даний позов подано на захист його житлових прав, а тому не може розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.36), у судове засідання свого представника не направив, тому відповідно до ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у його відсутність.

Відзив на апеляційну скаргу не направлено.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження, суддя першої інстанції виходив з того, що даний спір є публічно-правовим і повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Справа №758/15847/17
№ апеляційного провадження: №22-ц/796/2209/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
Проте, такий висновок судді не ґрунтується на нормах процесуального права.

Згідно з ч 1 ст. 17 КАС України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали та якою керувався суддя першої інстанції, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень

- 2 -

владних управлінських функцій.

Пунктом 7 ч. 1 ст. З КАС України, редакція якої діяла на момент постановлення ухали, визначено поняття суб'єкта владних повноважень, цеорган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на порушення відповідачем норм житлового законодавства при прийнятті спірного розпорядження та на порушення його прав на житло.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 3 ЖК УРСР житлові відносини в Українській РСР регулюються Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік та видаваними відповідно до них іншими актами житлового законодавства Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами житлового законодавства Української РСР.

За змістом статті 15 ЦПК України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальними судами вирішуються справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Житлові спори - особливий різновид спорів, що торкаються житлових прав та інтересів громадян і організацій.

У п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків. Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

Аналіз зазначених вище правових норм свідчить про те, що спори про оспорення розпорядження місцевої адміністрації, які стосуються житла, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного, а не особистого немайнового права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов'язаний з вирішенням питання щодо права на житло.

Крім того, суддею не було взято до уваги, що ухвалою судді окружного адміністративного суду м. Києва від 23 листопада 2017р. ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі за цим же позовом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Оскільки позивачу було відмовлено у відкритті провадження за даним позовом у

- 3 -

порядку адміністративного судочинства, відмовляючи у відкритті провадження у порядку цивільного судочинства, суддя тим самим позбавив можливості позивача захистити свої порушені права у судовому порядку.

Враховуючи, що суддею першої інстанції оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, колегія суддів її скасовує та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Подільського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження направити до Подільського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: