Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2018 Справа №607/8591/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - відділ державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції, про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту,-

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа - відділ державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції (далі ВДВС ТРУЮ), про визнання права власності та зняття арешту з житлового будинку з надвірними добудовами, готовністю 82%, загальною площею 227,2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки на якій він розташований. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що цю нерухомість передано ОСОБА_2 в іпотеку в забезпечення виконання зобов'язань її та ОСОБА_5 перед АТ «Укрінбанк». 21 серпня 2013 року ОСОБА_2 подала заяву про добровільну реалізацію вказаного заставного мана та він, тобто позивач, придбав його. Однак при оформленні права власності на це майно йому стало відомо, що на нього накладено арешт ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 травня 2012 року в порядку забезпечення позову, що унеможливлює завершення цієї процедури.

У судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник у судове засідання не з'явились. Останній подав заяву про розгляд справи за його відсутності у якій зазначає, що проти задоволення позову заперечує і вважає його безпідставним. Окрім цього просить розглянути його клопотання про зупинення провадження у справі від 04 вересня 2017 року.

Не з'явився у судове засідання і ОСОБА_3, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності у якій також зазначає, що проти задоволення позову заперечує і вважає його безпідставним.

У судове засідання представник ВДВС ТРУЮ не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. У цій заяві також вказує на те, що вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

ОСОБА_2 справді звернулась до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до вирішення іншої - № 607/4776/17 за її позовом до ВДВС ТРУЮ, державного підприємства «СЕТАМ» про визнання електронних торгів з реалізації майна недійсними.

У його задоволенні було відмовлено у зв'язку з тим, що обставини, на які посилається ОСОБА_2 як на підставу для зупинення провадження у справі, перестали існувати, справа № 607/4776/17 - розглянута 24 січня 2018 року, що підтверджується копією відповідного рішення суду.

Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши письмові докази у справі, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 та частини 2 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі Закон № 1404-VIII) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Такий порядок затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29 вересня 2016 року «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що електронні торги - це продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

02 березня 2017 року державним підприємством «СЕТАМ» на електронних торгах реалізовано лот за № 197713 - нерухоме майно, що перебувало в іпотеці та належало на праві власності ОСОБА_2, а саме незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований на земельній ділянці площею 2'049 м2, кадастровий номер НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1.

Переможцем торгів став позивач, котрий запропонував ціну в розмірі 487'794,4 грн. та сплатив її на рахунок продавця. Вказане підтверджується протоколом проведення електронних торгів за № 239777, складеним ДП «СЕТАМ».

29 березня 2017 року головним державним виконавцем ВДВС ОСОБА_6 Олександровичем складено акт про реалізацію предмета іпотеки у виконавчому провадженні № 46517670, котрий затверджений начальником ВДВС ТРУЮ ОСОБА_7

Таким чином у позивача виникло право на отримання у власність зазначеного вище майна.

Однак завершити процедуру оформлення права власності на цю нерухомість він не може, оскільки на нього накладено арешт відповідно до ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 травня 2012 року, котрою забезпечено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів у цивільній справі № 1915/8544/2012.

Вказане підтверджується записом № 12603532 від 11 червня 2012 року у Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, а також фотокопією самої ухвали.

Суд не вбачає за можливе застосувати до даних правовідносин статтю 59 Закону України «Про виконавче провадження», на яку посилається позивач, оскільки ця норма права передбачає процедуру захисту права власності особи, котра вважає, що майно належить їй, а не боржнику.

Тобто з цього питанні існує спір про право.

У даному ж випадку позивачем не доведено факту існування такого спору.

Суть порушеного права ОСОБА_1 полягає виключно у наявності заборони, котра перешкоджає йому завершити процедуру виготовлення правовстановлюючого документа.

У разі якщо таке обмеження буде знято позивач безперешкодно, у встановленому законом порядку зможе завершити процедуру оформлення права власності на нерухоме майно, а тому вживати для цього механізмі судового захисту немає жодної необхідності.

Частиною 5 статті 59 Закону № 1404-VIII визначено, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином суд приходить до переконання, що для ефективного захисту порушеного права ОСОБА_1 достатньо зняти арешт з даного майна, а у решті позову відмовити за передчасністю.

Також з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір за ставками, котрі діяли на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовом, тобто у 2017 році.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 141, 258, 259, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов - задовольнити частково.

Зняти арешт з земельної ділянки площею 0,2 га, що знаходиться за адресою: вул. Медова, 17 в смт. Велика Березовиця, Тернопільського району Тернопільської області та незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними побудовами, готовністю 82%, загальною площею 227,2 м2, що знаходиться за адресою: вул. Медова, 17, смт. Велика Березовиця, Тернопільського району Тернопільської області, накладений згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 травня 2012 року у справі № 1915/8544/2012.

У решті позову - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 (проживає в АДРЕСА_1, поштовий індекс 47724, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (проживає в АДРЕСА_2 поштовий індекс 46001, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3) в користь держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СуддяЛ. М. Сливка