Постанова

Іменем України

30 січня 2018 року

м. Київ

справа № 466/3128/15-ц

провадження № 61-1840св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - приватне підприємство «ТІМ»,

відповідач: ОСОБА_1,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 червня 2015 року у складі судді Свірідової В. В. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року у складі суддів: Павлишина О. Ф., Мікуш Ю. Р., Ніткевича А. В.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2015 року приватне підприємство «ТІМ» (далі - ПП «ТІМ») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 серпня 2014 року пунктом 2 рішення засновника ПП «ТІМ» було відсторонено від виконання обов'язків по управлінню директора ОСОБА_1, а пунктом 6 рішення засновника від 27 серпня 2014 року зобов'язано ОСОБА_1 передати засновнику ПП «ТІМ» ОСОБА_3 печатки, штампи підприємства, усі установчі документи, а також документи, що стосуються фінансово-господарської діяльності підприємства до 12 год 00 хв 29 серпня 2014 року. Позивач також зазначав, що 11 грудня 2014 року ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади директора ПП «ТІМ» у зв'язку з припиненням повноважень на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України та частини третьої статті 99 ЦК України, про що ПП «ТІМ» видано наказ від 11 грудня 2014 року № 11/12/14 «Про звільнення з роботи з посади директора ПП «ТІМ». Відповідач не повернув печатки та штампи, оригінали установчих документів, оригінали первинних документів, документів фінансово-господарської діяльності, що перешкоджає підприємству здійснювати свою статутну діяльність.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив зобов'язати ОСОБА_1 у п'ятиденний термін з дня набрання рішенням у даній справі законної сили передати такі документи та атрибути «ПП «ТІМ»: оригінали первинних документів, документів фінансово-господарської діяльності ПП «ТІМ», у тому числі оригінали договорів з усіма додатками та змінами, актів приймання-передачі, рахунків, платіжних доручень, квитанцій, накладних; оригінали правовстановлюючих документів на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, та усіх наявних договорів про користування приміщеннями за вказаною адресою, актів приймання-передачі, рахунків.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06 червня 2015 року позов ПП «ТІМ» задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 передати позивачу»: печатки та штампи ПП «ТІМ»; оригінали установчих документів ПП «ТІМ»; оригінали первинних документів, документів фінансово-господарської діяльності ПП «ТІМ» та локальні нормативно-правові акти ПП «ТІМ», в тому числі оригінали договорів з усіма додатками і змінами, актів приймання-передачі, рахунків, платіжних доручень, квитанцій, накладних; оригінали правовстановлюючих документів на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, та усіх наявних договорів про користування приміщеннями за вказаною адресою, актів приймання-передачі, рахунків. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що, оскільки засновник ПП «ТІМ» як вищий орган управління підприємством спочатку відсторонив відповідача від виконання обов'язків директора, а потім розірвав з ним трудовий договір, припинивши його повноваження як директора, то в останнього відсутні будь-які правові підстави для володіння, користування та розпорядження печатками, штампами, установчими документами та документами, що стосуються здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що посилання заявника на те, що звільнення відповідача на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України та частини третьої статті 99 ЦК України відбулось неправомірно та оскаржено останнім в судовому порядку, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки станом на день проголошення рішення наказ №11/12/14 від 11 грудня 2014 року не скасований. Посилання в апеляційній скарзі на те, що всі документи та атрибути отримані відповідачем при прийнятті останнього на роботу, а відтак жодних незаконних дій на заволодіння майном він не вчинив, колегією суддів відхилено з посиланням на те, що такі були передані йому лише на час виконання обов'язків директора ПП «ТІМ», а у зв'язку із звільненням з посади правові підстави утримання відсутні. Доводи заявника про те, що ОСОБА_3 без документів та печатки виконував обов'язки директора ПП «ТІМ» до пред'явлення позову, спростовані запереченням представника ПП «ТІМ» та даними подання оголошення в газету про втрату печатки, що підтверджує посилання позивача у справі на те, що печатка не була передана.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просив скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підстави касаційного оскарження судових рішень обґрунтовано тим, що суд першої інстанції та апеляційний суд у порушення норм процесуального права безпідставно відмовили відповідачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2014 року було відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ПП «ТІМ» про усунення перешкод у виконанні посадових обов'язків директора підприємства та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Також ним було оскаржено наказ про його звільнення у судовому порядку. Зазначає, що його звільнення не ґрунтується на положеннях частини третьої статті 99 ЦК України, оскільки зазначена норма застосовується до такої організаційно-правової форми, як господарське товариство, а не до трудових відносин між засновником та директором приватного підприємства. Крім того, судами не мотивовано, в чому саме полягає незаконність його дій та безпідставність заволодіння майном ПП «ТІМ», оскільки документи та атрибути підприємства, перераховані в оскаржуваних рішеннях, використовувалися ним як директором «ПП «ТІМ» при виконанні останнім обов'язків найманого працівника. А тому будь-яких незаконних дій на заволодіння майном позивача він не вчинив. Судами не встановлено факту наявності у нього витребуваних документів.

У грудні 2015 року ПП «ТІМ» подало заперечення на касаційну скаргу, посилаючись на безпідставність тверджень відповідача про порушення судами норм процесуального права, зокрема положень пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України в частині відмови судів у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, оскільки накази про відсторонення та звільнення відповідача є чинними і в судовому порядку не скасовані, а сам факт оскарження ОСОБА_1 звільнення з роботи не дає йому права утримувати при собі печатку, штампи та документи ПП «ТІМ».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2016 рокусправу призначено до судового розгляду. 29грудня 2017 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 27 серпня 2014 року пунктом 2 рішення засновника ПП «ТІМ» було відсторонено від виконання обов'язків по управлінню директора ОСОБА_1, а пунктом 6 цього ж рішення року зобов'язано ОСОБА_1 передати засновнику ПП «ТІМ» ОСОБА_3 печатки, штампи підприємства, усі установчі документи, а також документи, що стосуються фінансово-господарської діяльності підприємства до 12 год 00 хв 29 серпня 2014 року.

11 грудня 2014 року ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади директора ПП «ТІМ» у зв'язку з припиненням повноважень на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України та частини третьої статті 99 ЦК України, про що ПП «ТІМ» видано наказ від 11 грудня 2014 року № 11/12/14 «Про звільнення з роботи з посади директора ПП «ТІМ».

За змістом статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На підставі статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

За змістом статті 60 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення до суду із даним позовом) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зміст наведеної норми процесуального закону покладає й на позивача (незалежно від категорії спору) обов'язок підтвердити обґрунтованість заявлених ним вимог. Відсутність спростування підстав позову відповідачем не має наслідком безумовне задоволення позову, який не підтверджений доказами.

Ухваливши рішення про витребування у відповідача печаток та штампів ПП «ТІМ»; оригіналів установчих документів ПП «ТІМ», первинних документів, документів фінансово-господарської діяльності ПП «ТІМ» та локальних нормативно-правових актів ПП «ТІМ», в тому числі оригіналів договорів з усіма додатками і змінами, актів приймання-передачі, рахунків, платіжних доручень, квитанцій, накладних; оригіналів правовстановлюючих документів на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, та усіх наявних договорів про користування приміщеннями за вказаною адресою, актів приймання-передачі, рахунків, суди не вказали доказів, на підставі яких ними встановлено обставини наявності у ОСОБА_1 наведених документів.

Не підтверджував обґрунтованість вимог про витребування документів у ОСОБА_1 із посиланням на докази й позивач. Підстави позову в цій частині ґрунтуються на припущенні щодо перебування спірного майна у відповідача.

Крім того, судами витребувано речі, визначені родовими ознаками: первинні документи, документи фінансово-господарської діяльності ПП «ТІМ» та локальні нормативно-правові акти ПП «ТІМ» (оригінали договорів з усіма додатками і змінами, акти приймання-передачі, рахунки, платіжні доручення, квитанції, накладні), договори про користування приміщеннями, акти приймання-передачі, рахунки, що унеможливлює їх витребування за статтею 387 ЦК України.

Не встановлено судами й порушення прав ПП «ТІМ» відсутністю вказаних документів, оскільки 08 жовтня 2014 року на підставі рішення засновника ПП «ТІМ» - ОСОБА_3 - проведено державну реєстрацію нової редакції статуту ПП «ТІМ», який містить печатку підприємства. Тобто, ПП «ТІМ» продовжує фінансово-господарську діяльність за відновленими документами.

Згідно частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що доказів на підтвердження позову не подано, а під час розгляду справи в касаційному порядку суд не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, колегія суддів дійшла висновку про скасування судових рішень у справі із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ПП «ТІМ» на підставі статті 412 ЦПК України.

Доводи сторін, викладені у касаційній скарзі та запереченні на неї щодо порушення судами першої та апеляційної інстанції вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України (в редакції, що діяла на час розгляду справи в апеляційному порядку), неправильного застосування пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, частини третьої статті 99 ЦК України не заслуговують на увагу, оскільки не стосуються предмета спору.

Згідно підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв'язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У задоволенні позову ПП «ТІМ» до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії відмовлено, а тому судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., понесений ПП «ТІМ» у зв'язку із розглядом справи у суді першої інстанції та стягнутий із ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції, а також понесений ОСОБА_1 у зв'язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 121 грн 80 коп. та у зв'язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції судовий збір у розмірі 584 грн 64 коп. необхідно покласти на ПП «ТІМ».

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 141, 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову приватного підприємства «ТІМ» до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., понесений приватним підприємством «ТІМ» у зв'язку із розглядом справи у суді першої інстанції та стягнутий із ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції, а також понесений ОСОБА_1 у зв'язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 121 грн 80 коп. та у зв'язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції судовий збір у розмірі 584 грн 64 коп. покласти на приватне підприємство «ТІМ».

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С.П. Штелик