Справа № 587/3535/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року

Сумський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді Черних О.М.

при секретарі -Скрипка Соіна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми , цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (смт. Степанівка, вул. Степанівська, 3, Сумського району, Сумської області) до Степанівської селищної ради (юридична адреса: смт. Степанівка, вул. Центральна, 46, Сумського району, Сумської області), третя особа: сумська районна державна нотаріальна контора (юридична адреса: м. Суми, вул. Я.Купала, 1), про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, підстави та предмет, якого були змінені до початку судового розгляду, про визнання права власності в порядку спадкування на домоволодіння за адресою: смт. Степанівка, вул. Степанівська, 3, Сумського району, Сумської області. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05 травня 2012 року померла мати позивачки ОСОБА_2 і вона, як спадкоємець за заповітом звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 3 по вул. Степанівська в смт. Степанівка Сумського району Сумської області, який належав спадкодавцю на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.1985 року. Проте, 14 листопада 2017 року нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в правовстановлюючих документах на будинок існують розбіжності щодо характеристик вищезазначеного житлового будинку. У звязку з цим, вона просила суд визнати за нею право власності на будинок № 3 по вул. Степанівська в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області в порядку спадкування за заповітом.

В судове засідання позивачка не зявилась, направивши заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити у її відсутність.

Представник відповідача по справі, Степанівської селищної ради Сумської області, у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи по праві, Сумської районної державної нотаріальної контори у судове засідання також не з'явився, направивши до суду копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 та заяви про слухання справи без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 05 травня 2012 року, про що виконкомом Степанівської селищної ради Сумської області внесено актовий запис № 27 від 07 травня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 18). Після смерті якої відкрилась спадщина, окрім земельних ділянок, на житловий будинок № 3 по вул. Степанівська, смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області, що належав померлій ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 16 грудня 1985 року.

Спадкодавцем за життя, а саме 21 червня 1994 року було складено заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Степанівської селищної ради та зареєстровано в реєстрі за № 40, відповідно до якого вона своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось заповідала ОСОБА_1, позивачці по справі (а.с. 17). Позивачка (донька померлої) звернулась з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_2 та оформила спадщину на земельні ділянки, але постановою нотаріуса від 14 листопада 2017 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, оскільки в правовстановлюючих документах на даний будинок існують розбіжності щодо характеристик вищезазначеного житлового будинку (а.с. 16).

В судовому засіданні встановлено, що Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Тобто, за загальним правилом, визначеним в Главах 87, 89 ЦК України, здійснення права на спадкування та оформлення спадкоємців в спадкових правах здійснюється через нотаріуса і лише у тих випадках, коли обєктивно неможливо спадкоємцеві оформитись в спадкових правах через нотаріуса суд вправі визнати за таким спадкоємцем право власності на майно в порядку спадкування.

При цьому, судом встановлено, що підставою звернення позивача до суду з позовом про встановлення факту належності майна особистою приватною власністю та визнання за ним права власності на спадкове майно став факт винесення нотаріусом 14 листопада 2017 року постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в правовстановлюючих документах на даний будинок існують розбіжності щодо характеристик вищезазначеного житлового будинку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавцю ОСОБА_2 належав будинок № 3 по вул. Степанівська в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області, що підтверджується договором купівлі продажу від 16.12.1985 року, площу якого вона збільшила до 43,9 м 2 , що підтверджується технічною документацією (а.с. 9-11).

Враховуючи що право власності на спадкове майно було набуто у період дії цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на нерухоме майно, яке виникло до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набувається в порядку, який існував на час його виникнення, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Встановлені судом обставини, вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивачки та визнання права власності на домоволодіння за адресою: Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, 3, що складається: з житлового будинку «Е-1», загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., тамбур «е», погріб п/г, кухню літню «А», прибудову «а», літню кухню «Б», сарай «В», сарай «Г» в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 05 травня 2012 року.

Керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (смт. Степанівка, вул. Степанівська, 3, Сумського району, Сумської області) до Степанівської селищної ради (юридична адреса: смт. Степанівка, вул. Центральна, 46, Сумського району, Сумської області), третя особа: сумська районна державна нотаріальна контора (юридична адреса: м. Суми, вул. Я.Купала, 1), про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння за адресою: Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, 3, що складається: з житлового будинку «Е-1», загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., тамбур «е», погріб п/г, кухню літню «А», прибудову «а», літню кухню «Б», сарай «В», сарай «Г» в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 05 травня 2012 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних