Справа № 161/1/18
Провадження № 2/161/1012/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 лютого 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Пахолюка А.М.,

при секретарі - Турук І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом ОСОБА_2про стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 14 січня 2017 року, який зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис - № 18.

В шлюбі народилася одна дитина, дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що протягом тривалого періоду відповідач не дбає про матеріальний стан дитини, а тому, дочка фактично перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Також зазначає, що на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та немає змоги працювати, а тому, також потребує матеріальної допомоги на своє утримання.

Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти та її утримання в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною трьох років, тобто до 11 липня 2020 року.

Ухвалою суду від 05 січня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та розпочато підготовче провадження у справі.

Ухвалою суду від 06 лютого 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи через оголошення на веб-порталі судової влади та телефонограмою. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.

За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, сторони з 14 січня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5).

В шлюбі народилася одна дитина, дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження дитини вбачається, що ОСОБА_2 являється батьком останньої (а.с. 6).

Судом встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходяться на утриманні та вихованні матері.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей тощо.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька,

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі - 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається із змісту ч. 4 ст. 75 Сімейного кодексу України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 82 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги оскільки, отримані доходи позивача не забезпечують їй прожитковий мінімум, встановлений законом.

Таким чином, позивач має право на утримання аліментів від відповідача до досягнення дитиною трьох років.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини суд враховує ту обставину, що відповідач спроможний надавати таку допомогу на утримання дружини в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення донькою трьох років.

Згідно положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 704,08 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 28, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Бориславським МВ УМВС України у Львівській області 21.02.2005 року, в користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, - аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі - 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.01.2018 року.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Бориславським МВ УМВС України у Львівській області 21.02.2005 року, в користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, - аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років починаючи з 02.01.2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Бориславським МВ УМВС України у Львівській області 21.02.2005 року, в дохід держави суму в розмірі - 704 (сімсот чотири) грн. 08 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення в повному обсязі складено 14 лютого 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.