Справа № 240/273/17 р.
Номер провадження № 2/240/3/18 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Осадчої Л.В.,

представника ТОВ "Олександрівка-Агро» - Вітько Д.С.,

представника відповідачів та позивачів по зустрічному позову - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівка-Агро" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівка-Агро", про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Олександрівка-Агро" звернулось до суду з позовною заявою, зазначивши, що 24 квітня 2012 року було укладено договір оренди землі з ОСОБА_5 строком на 13 років.

Вказаний договір зареєстровано у відділі Держкомзему в Олександрівському районі Донецької області 11 липня 2012 року за № 01556. Об`єктом договору є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий НОМЕР_1, площею 12,87 га, що розташована на території Криничанської сільської ради Олександрівського району Донецької області.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали вказану земельну ділянку у власність в порядку спадкування за законом після смерті власника землі-ОСОБА_5 в розмірі по 1/2 частині кожен. Вказане підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 8 грудня 2016 року, посвідченими державним нотаріусом Олександрівської державної нотаріальної контори.

Всупереч укладеному договору оренди, спірна земельна ділянка, з літа 2016 року використовується відповідачами на їх власний розсуд. Відповідачі з цього часу самовільно зайняли земельну ділянку та стали її самостійно обробляти, вирощуючи сільгоспкультури.

Позивач посилається, що відповідно до умов договору , норм земельного законодавства ( ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 148-1 ЗК України) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Позивач зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», п. 29 укладеного договору, орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

На підставі викладеного, позивач просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом заборони вчинення відповідачами дій щодо обробітку спірної земельної ділянки .

В свою чергу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися із зустрічним позовом до ТОВ «Олександрівка-Агро» про визнання недійсним спірного договору оренди землі, укладеного 24 квітня 2012 року між ТОВ «Олександрівка-Агро» та ОСОБА_3 Обґрунтовуючи позовні вимоги співпозивачі за зустрічним позовом вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати - ОСОБА_5, яка залишила у спадок земельну ділянку , площею 12,8709 га, кадастровий НОМЕР_1 за державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданого 3 грудня 2004 року. Позивачі, будучі спадкоємцями за законом першої черги спадкування, прийняли спадщину та отримали свідоцтва про право на спадщину - земельну ділянку за вказаним кадастровим номером в розмірі по ? частині за кожним співпозивачем.

Співпозивачам відомо, що за життя їх мати передала належну їй земельну ділянку в оренду ТОВ «Агрофірма «Агротіс» за договором оренди землі № 8/80 від 29 грудня 2004 року зі строком оренди до грудня 2016 року. З огляду на закінчення строку оренди співпозивачі стали використовувати отриману у спадок земельну ділянку, яку засіяли озимою пшеницею.

У квітні 2017 року їм стало відомо про укладений договір з ТОВ «Олександрівка-Агро» від 24 квітня 2012 року строком на 13 років.

Співпозивачі просять визнати недійсним вказаний договір, посилаючись на те, що їх мати - ОСОБА_5 на час укладання договору хворіла на тяжке психічне захворювання та перебувала на диспансерному обліку у лікаря-психіатра . Таким чином, в момент вчинення правочину хвора не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому укладений договір є недійсним відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України.

Представник ТОВ «Олександрівка-Агро» в судовому засіданні позовні вимоги по первісному позову підтримав в повному обсязі, а зустрічний позов не визнав, пояснивши, що укладений з ОСОБА_5 договір оренди землі був отриманий позивачами по зустрічному позову не в квітні 2017 року, як вони наполягають, а 17листопада 2012 року особисто ОСОБА_3, який працював у ТОВ трактористом і з цього часу зберігався у співвласників земельної ділянки. Таким чином, останні були добре обізнані щодо факту укладання вказаного договору, умов договору та отримували орендну плату за договором після смерті своєї матері. На підставі викладеного представник ТОВ наполягає на пропуску строку позовної давності звернення до суду із заявою про визнання спірного договору недійсним та відмови у задоволенні позову на цій підставі. Крім того, представник вважає недоведеним, що за психічним станом ОСОБА_5 на час укладання угоди була недієздатна з огляду на те, що вона фактично не зверталась за медичною допомогою, за життя не була визнана недієздатною.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягали на недійсності договору оренди, укладеному 24 квітня 2012 року між позивачем за первісним позовом та ОСОБА_5, посилаючись, що мати на час укладання договору, внаслідок наявного у неї психічного розладу, не могла керувати своїми діями. Вони знали лише про наявний договір оренди з ТОВ «Агрофірма «Агротіс», укладений у 2004 році на строк до грудня 2016 року, тому восени 2016 року стали обробляти земельну ділянку, щоб наступного року отримати врожай. Співвідповідачі дійсно отримували замість матері орендну плату від представника орендаря - ОСОБА_6, який, як виявилось пізніше, представляв інтереси обох товариств одночасно. На підставі викладеного, ОСОБА_2 та ОСОБА_3П просили відмовити ТОВ «Олександрівка-Агро» в задоволенні первісного позову. Щодо отримання від ТОВ «Олександрівка-Агро» примірника договору оренди від 24 квітня 2012 року ОСОБА_3 повідомив, що не пам'ятає такого факту і має сумніві щодо справжності підпису, зробленого від його імені.

Представник співпозивачів по зустрічному позову підтримав позовні вимоги зустрічного позову, вважає недійсним спірний договір оренди відповідно до положень ч. 1 ст. 225 ЦК України, посилаючись, на неспроможність особи в момент вчинення правочину

розуміти значення своїх дій та керувати ними. Правила цієї статті поширюються на випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. З огляду на те, що за висновком судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 на час укладання спірного договору оренди землі страждала на хронічне психічне захворювання та не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, вказаний договір, безумовно, є недійсним. Відповідно, вимоги орендаря щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою не підлягають задоволенню.

Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 ,згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2,виданого на підставі розпорядження Олександрівської райдержадміністрації Донецької області від 23 липня 2004 року № 330, надано у власність земельну ділянку, площею 12,87 га, на території Беззаботівської сільради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт видано 3 грудня 2004 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1084. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

а.с. 17,18

29 грудня 2004 року орендодавець ОСОБА_5 та орендар ТОВ «Агрофірма Агротіс» уклали договір оренди земельної ділянки в розмірі 12,87 гектар строком на 12 років. Договір зареєстровано в Олександрівському районному відділі ДРФ ДП «ЦДЗК» 29 грудня 2004 року за № 8/80.

.

а.с. 69

24 квітня 2012 року ТОВ «Агрофірма «Агротіс» , в особі директора філії «Світанок» - ОСОБА_6, та ОСОБА_5 уклали угоду про дострокове розірвання договору оренди землі від 29 грудня 2004 року.

Складено акт прийому - передачі земельної ділянки від орендаря - ТОВ «Агрофірма «Агротіс» до орендодавця - ОСОБА_5

а.с. 91,92

Того ж дня, 24 квітня 2012 року ТОВ «Олександрівка - Агро», в особі директора ОСОБА_6, та ОСОБА_5 уклали договір оренди землі, за яким остання, передала в строкове платне користування належну їй земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 12,87 га, що розташована на території Беззаботівської сільської ради ( п.п. 1, 2 договору). Строк дії договору - 13 років ( п. 7 договору).

Договір зареєстровано у відділі Держкомзему в Олександрівському районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 11 липня 2012 року № 01556.

а.с. 84-86

За актом приймання - передачі земельної ділянки від 11 липня 2012 року ОСОБА_5 передала належну їй земельну ділянку, площею 12,87 га, на території Беззаботівської сільської ради ТОВ «Олександрівка-Агро», в особі директора - ОСОБА_6, а останній прийняв вказану земельну ділянку.

а.с. 89

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, про що 15 лютого 2016 року у виконавчому комітеті Беззаботівської сільської ради Олександрівського району Донецької області складено актовий запис № 3, що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_3. ( а.с.66).

Будучи опитаними в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3П пояснили, що за станом здоров`я мати не могла розуміти значення своїх дій. З 2005 року у неї погіршилась пам`ять і чим далі - то гірше. Вона поривалась кудись іти, не могла обслуговувати себе, вчиняти навіть

звичайні побутові дії. Мати не пам'ятала своїх дітей та онуків, їх імена , неадекватно себе поводила. На облік до лікаря-психіатра її було взято у 2008 році. У 2012 році її стан ще погіршився, бо наявна у матері хвороба була невиліковною.

За довідкою Комунального закладу охорони здоров`я «Олександрівська лікарня планового лікування» № 01-11/308 від 22 травня 2017 року ОСОБА_5, перебувала на обліку у лікаря-психіатра з 22 травня 2008 року з діагнозом: органічна деменція внаслідок церебросклерозу. За станом здоров`я не могла усвідомлювати своїх дій та керувати ними .

а.с. 71

В судовому засіданні було оглянуто медичну картку хворої ОСОБА_5,1940 року народження, взяту на облік лікарем-психіатром Комунального закладу охорони здоров`я «Олександрівська лікарня планового лікування» 22 травня 2008 року з діагнозом: атеросклероз з гіпертензією, хронічна судинна мозкова недостатність 3 ступеня, деменція внаслідок церебросклерозу.

Хвора скаржилась на головні болі, запаморочення, слухові галюцинації, порушення сну та пам`яті.

ОСОБА_5 пройшла обстеження, отримала рекомендації фахівців. З 11 червня 2008 року по 10 липня 2008 року вона знаходилась на лікуванні у Слов`янській психіатричній лікарні.

За даними медичної картки у 2015 році хвора знову зверталась по медичну допомогу до лікаря, а 11 квітня 2016 року ОСОБА_5 знята з обліку в зв'язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1.

а.с. 170-172

За протоколом засідання ВКК № 422 від 14 липня 2008 року, ОСОБА_5 пройшла курси лікування в Олександрівській ЦРЛ та Слов'янській психіатричній лікарні, скаржиться на погану пам'ять, періодичну дезорієнтацію в часі та на місцевості. За висновком ВКК хвора потребує постійного догляду.

а.с.231-232

Відповідно до наданого лікарського свідоцтва про смерть від 12 лютого 2016 року НОМЕР_4 ,ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Причина смерті - хронічна судинна-мозкова недостатність. Церебросклероз з гіпертензією

а.с.188

Опитаний в судовому засіданні лікар - психіатр Комунального закладу охорони здоров`я «Олександрівська лікарня планового лікування ОСОБА_7 пояснив, що хвора ОСОБА_5 страждала на хронічне слабоумство внаслідок церебросклерозу. З 2008 року вона знаходилась на обліку . Родичі хворої скаржились на те, що вона не впізнає рідних, уходить з дому і не повертається, бо не розуміє де вона і звідки, неадекватно поводить себе у побуті та під час спілкування з людьми. Лікар повідомив, що після постановлення на облік, стан хворої погіршувався, бо така хвороба не піддається лікуванню. У 2012 році хвора не розуміла своїх дій та не могла керувати ними.

За висновком експертів під час проведення посмертної комісійної судово- психіатричної експертизи за № 112 від 15 серпня 2017 року, ОСОБА_5 під час укладання договору оренди землі від 24 квітня 2012 року страждала на хронічне психічне захворювання - органічне слабоумство ( тяжка форма) внаслідок церебросклерозу 3 ступеня, гіпертонічної хвороби 2-3 ступеню, діенцефальної енцефалопатії 3 ступеня.

За психічним станом ОСОБА_5, 1940 року народження, на час укладання договору оренди землі 24 квітня 2012 року не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

а.с.200-203

Висновок експертів не викликає сумнівів суду в його правильності, є обґрунтованим, оскільки експертиза була проведена компетентною судово-експертною установою, експертів було попереджено про кримінальну відповідальність за ст. ст.384,385 КК України. Експертне дослідження виконано на підставі наданих оригіналів документів та узгоджується з іншими доказами по справі.

Отже, суд вважає встановленим, що на час укладання договору оренди 24 квітня 2012 року ОСОБА_5не могла усвідомлювати значення своїх дій та не могла керувати ними.

Вирішуючи спір про визнання договору оренди недійсним, суд виходив з такого.

Згідно з ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності ( ч. 2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі ( ч.3). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом ( ч. 4). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним( ч.5). Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей ( ч.6).

Відповідно до ч. 3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Оскільки встановлено,що ОСОБА_5 у момент вчинення правочину - 24 квітня 2012 року перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та не могла керувати ними, є підстави для визнання вчиненого правочину недійсним відповідно до ч. 1 ст .225 ЦК України.

Представником ТОВ «Олександрівка-Агро» заявлено про застосування наслідків пропущення співпозивачами строку позовної давності за вимогою про визнання спірного договору оренди недійсним, бо співпозивачі були обізнані щодо умов договору з 17 листопада 2012 року.

Вирішуючи спір в цій частині позовних вимог, суд враховує наступне.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки за ст. 257 ЦК України.

Перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а ,відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За ч. 1 ст. 225 ЦК України, право звернення до суду з позовом про визнання спірного правочину недійсним належить особі, яка його уклала і лише в разі її смерті позов мають право заявити інші особи, чиї права або інтереси порушені.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 8 грудня 2016 року, співпозивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали у спадок майно ОСОБА_5 , 1940 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по ? частини спадкового майна - земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського

виробництва, площею 12,8709 га, на території Беззаботівської сільської ради, яка належить спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданого 3 грудня 2004 року. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

а.с. 21

Таким чином, співпозивачі набули право звернення до суду з позовом про захист порушеного права як спадкоємці померлої з 8 грудня 2016 року, а тому ними не пропущені строки позовної давності, незалежно від того, чи стало їм відомо про укладання спірного договору 17 листопада 2012 року.

На підставі викладеного, позовні вимоги щодо визнання недійсним договору оренди, укладеного 24 квітня 2012 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Олександрівка-Агро» підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених ТОВ «Олександрівка - Агро» позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, судом встановлено наступне.

За витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку , кадастровий номер НОМЕР_1, площею 12,8709 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Беззаботівської сільської ради зареєстроване за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі по ? частині кожному 8 грудня 2016 року.

а.с. 67-68

ТОВ «Олександрівка-Агро» 6 квітня 2017 року спрямувало рекомендованою поштою листи до співвідповідачів з пропозицією укладання змін до договору оренди землі від 24 квітня 2012 року як особам, до яких перейшло право власності на орендовану земельну ділянку у зв`язку зі смертю орендодавця. Було запропоновано у строк 15 днів з дня отримання пропозиції розглянути її та підписати додаткову угоду до договору оренди.

а.с. 142-151

Однак, співвласники не прийняли пропозицію і додаткову угоду сторони не укладали.

18 травня 2017 року комісією у складі спеціалістів ТОВ «Олександрівка-Агро» та землевпорядником Беззаботівської сільської ради складено акти обстеження земельної ділянки № 3 , за якими земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 12,87 га , що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 засіяна озимою пшеницею.

а.с. 50,51

Співвідповідачі за первісним позовом не заперечували, що з осені 2016 року почали самостійно використовувати належну їм земельну ділянку. Не погодившись із пропозицією орендаря щодо передачі землі в оренду.

Також було встановлено, що співвідповідачі отримали орендну плату за 2016 рік( в період з 2012 по 2015 роки - орендна плата нараховувалась ОСОБА_3І, а у 2017 році виплата орендної плати була орендарем призупинена).

а.с. 97-139, 140,141

Позивач за первісним позовом посилався, що як орендар спірної земельної ділянки він може вимагати усунення перешкод в її користуванні шляхом заборони вчинення співвідповідачам дій щодо її обробітку.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть, якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. ( ч.2 ст. 152 ЗК України).

Звертаючись із позовом про усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою , ТОВ «Олександрівка-Агро» посилалося на право орендаря безперешкодно користуватися земельною ділянкою відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України Про оренду землі», п. 29 укладеного договору від 24 квітня 2012 року.

З огляду на те, що суд визнав оспорюваний договір від 24 квітня 2012 року недійсним, позивачем за первісним позовом не наведено законних підстав у користуванні спірної земельної ділянки, в той час як співвідповідачі довели право користування нею як власники земельної ділянки, а тому у задоволенні позову про усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою ТОВ «Олександрівка-Агро» має бути відмовлено.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України ,одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін та , відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу для своїх вимог.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1ст. 141ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 203,215, ч. 1 225 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про оренду землі», ст. 152 ЗК України, ст. ст. 12,81, 263, 264,265 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівка-Агро" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовити .

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений 24 квітня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Олександрівка-Агро" та ОСОБА_5, та зареєстрований у відділі Держкомзему в Олександрівському районі за №01556 від 11 липня 2012 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівка-Агро" на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору - 640 грн., витрат на правову допомогу - 5000 грн., а разом - 5640 (п'ять тисяч шістсот сорок) гривень 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівка-Агро" на користь ОСОБА_3 у відшкодування судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору- 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Повний текст рішення складено 9 лютого 2018 року.

Суддя Ю.В. Щербак