Провадження №2-о/522/73/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.,

за участю секретаря Скибінської Є.С.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи: ДП «Центр обслуговування громадян» про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою, згідно якої просив визнати факт, що в Державному акті на право приватної власності на землю НОМЕР_2 була допущена помилка в прізвищі:«ОСОБА_1», замість вірного: «ОСОБА_1».

При цьому посилаючись на те, що 29 серпня 2017 року рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Процишиною Н.Л. ДП «Центр обслуговування громадян», заявнику було відмовлено в державній реєстрації права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_3. Підставою відмови було те, що в документах, які подав заявник вбачаються розбіжності в прізвищі власника, так в державному акті про право власності на земельну ділянку, прізвище власника зазначено як «ОСОБА_1», однак у копії рішення № 149 від 19.04.2017 року, виданого виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області та у витязі ДЗК про земельну ділянку зазначено «ОСОБА_1», також у паспорті громадянина України зазначено прізвище «ОСОБА_1». Заявник зазначив, що в Державному акті про право власності на земельну ділянку була допущена помилка, у зв'язку із чим був змушений звернутися до суду.

Представник заявника надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, заявила суду клопотання, згідно якого просила розглядати заяву за її відсутності.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 21 жовтня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 426, ОСОБА_1 належить земельна ділянка, розташована на території АДРЕСА_3.

При видачі зазначеного Державного Акту в написанні прізвища заявника помилково вказано прізвище: «ОСОБА_1» замість вірного: «ОСОБА_1».

З матеріалів справи вбачається, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Процишиною Н.Л. ДП «Центр обслуговування громадян» від 29 серпня 2017 року № 36812391, заявнику було відмовлено в державній реєстрації права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_3, оскільки в документах, які подав заявник вбачаються розбіжності в прізвищі власника, так в державному акті про право власності на земельну ділянку, прізвище власника зазначено як «ОСОБА_1», однак у копії рішення № 149 від 19.04.2017 року, виданого виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області та у витязі ДЗК про земельну ділянку зазначено «ОСОБА_1», також у паспорті громадянина України зазначено прізвище «ОСОБА_1».

Унаслідок неправильного написання прізвища в заявника виникають труднощі в в державній реєстрації права власності на земельну ділянку.

Факт належності ОСОБА_1 вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю підтверджується матеріалами справи, а саме: копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.08.2017 року та рішенням Виконавчого комітету Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 19.04.2017 року № 149, згідно якого, було присвоєно адресу земельній ділянці площею 0,1768 га, яка належить гр. ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2 від 21.10.1997 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 426: АДРЕСА_2.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Виходячи в вищевикладеного суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2 від 21 жовтня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 426.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлено 02.02.2018 р.

Суддя: А.Ю. Бойчук