АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1176/18 Справа № 204/5868/17 Головуючий у 1 й інстанції - Книш А. В. Доповідач - Каратаєва Л.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну порядку та способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

19 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну порядку та способу стягнення аліментів, в якому просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2016 року, з ОСОБА_1 на її користь на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. на стягнення у частці у розмірі ? частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини (а.с.1-3).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну порядку та способу стягнення аліментів - задоволено. Вирішено змінити розмір аліментів, стягнутих рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2016 року, та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Вирішено питання судових витрат (а.с.24-25).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким змінити розмір аліментів, стягнутих рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2016 року та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн. щомісяця починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до її повноліття (а.с.30-31).

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, щодо направлення відповідачу позовної заяви, а також те, що останньому не надали час на підготовку відзиву на позов. Також зазначив, що має незадовільний стан здоров'я, немає постійної робота та на його утримані, крім сина ОСОБА_3, перебуває - дружина, неповнолітня донька, донька дружини від попереднього шлюбу та батько.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2016 року, яке набрало законної сили 26 січня 2016 року, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 09 жовтня 2015 року (а.с.4,7).

Син позивача та відповідача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, самостійного доходу не має та має задовільний стан здоров'я. Відповідач постійного місця роботи не має; має на утриманні малолітню дитину - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с19), а також непрацездатного батька; інших дітей та утриманців, а також стягнень за виконавчими документами відповідач не має.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції, керуючись положенням ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СКУкраїни при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, виходив із законності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст. 192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів.

Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.182 - 184 СК України.

Аналіз змісту ч. 3 ст. 181, ст. 183, 184 СК України дає підстави для висновку, що право вибору способу стягнення аліментів, в тому числі право вимагати зміни раніше визначеного рішенням суду способу стягнення коштів на утримання дитини, належить стягувачу (позивачу у даній справі).

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач визнає право позивача вимагати зміну розміру стягнення аліментів на утримання їх дитини та погоджується сплачувати 1000 грн. Однак, не погодився з висновком суду щодо способу стягнення, зокрема у частці від отримуваного ним заробітку (доходу).

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (Постанова ВСУ від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13).

При визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції врахував, обставини на які відповідач посилався у своїй апеляційній скарзі: його матеріальне становище, наявність у нього дітей.

Суд також дотримався обов'язкових вимог ч. 2 ст. 182 СК України і вказав у своєму рішенні, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже доводи апеляційної скарги щодо неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи є безпідставними.

Рішення суду в частині способу і розміру стягуваних з відповідача аліментів ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач має не задовільний стан здоров'я та має намір оформити інвалідність за станом здоров'я, колегія суддів не приймає до уваги, як підставу для зміни рішення суду та вважає за необхідне роз'яснити апелянту, що відповідно до ст. 192 СУ України, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, останній не обмежений правом звернутися до суду з відповідним позовом про зміну розміру аліментів.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: