Справа № 367/1764/14-ц Головуючий у І інстанції Карабаза Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/1194/18 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 1 15.02.2018
УХВАЛА

15 лютого 2018 року Апеляційний суд Київської області в складі судді Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 вересня 2017 року про повернення заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Ірпінського міського суду від 04 грудня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання попереджень щодо припинення постачання електроенергії недійсними та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 вересня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 22 січня 2018 року подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без руху, оскільки зі змісту апеляційної скарги не вбачається в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Відповідно, зазначеною ухвалою суду ОСОБА_2 було надано десятиденний строк з моменту вручення копії такої ухвали на усунення вказаних в ній недоліків, а саме подання належним чином оформленої та обґрунтованої апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2018 року, на адресу апеляційного суду 13 лютого 2018 року надійшла заява ОСОБА_2

В поданій заяві на виконання вимог ухвали апеляційного суду ОСОБА_2 зазначає, що ним кожного місяця сплачувалися кошти за спожиту електроенергію, а тому дії ПАТ «Київобленерго» по відключенню його від мережі електропостачання були неправомірними.

Також посилається на незаконність рішення Ірпінського міського суду від 04 грудня 2014 року, оскільки суд не звернув увагу на те, що в матеріалах справи містяться квитанції про сплату за послуги електропостачання та відсутні докази про заборгованість по сплаті зазначених послуг. Й відповідно, вважає що ухвала суду першої інстанції від 18 вересня 2017 року також незаконна.

На підставі викладеного в заяві, ОСОБА_2 просив суд відкрити апеляційне провадження.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для відкриття апеляційного провадження та прийняття апеляційної скарги ОСОБА_2 до розгляду, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга має відповідати формі та змісту, що визначений ст.. 356 ЦПК України.

Так, відповідно п.5 ч.2 ст. 356 ЦПК України, в апеляційній скарзі має бути зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Натомість зі змісту поданої заяви на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 06 лютого 2018 року не вбачається в чому саме полягає необґрунтованість ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 18 вересня 2017 року, а зміст заяви зводиться до того, що ОСОБА_2 вчасно сплачував кошти за спожиту електроенергію, заборгованості по сплаті не має, а тому його незаконно було відключено від мережі електропостачання. Жодних інших доводів, які стосуються безпосередньо оскаржуваної ухвали суду першої інстанції ОСОБА_2 не навів.

Дослідивши матеріали справи та зміст заяви, що подана на виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2018 року доходжу висновку, що ОСОБА_2 не виконав вимоги суду апеляційної інстанції щодо подання належним чином оформленої апеляційної скарги із зазначенням в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За правилами ст.. 185 ЦПК України, якщо скаржник, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк усуне недоліки, то апеляційна скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо ж скаржник не усунув недоліки у строк, встановлений судом, то апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику у порядку, визначеному ст.. 357 ЦПК України.

Отже, ОСОБА_2 не виконав вимоги ухвали апеляційного суду від 06 лютого 2018 року, а тому подана ним апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 вересня 2017 року про повернення заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Ірпінського міського суду від 04 грудня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання попереджень щодо припинення постачання електроенергії недійсними та стягнення моральної шкоди повернути.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції з дня її проголошення.

Суддя Апеляційного суду

Київської області С.А. Голуб