Справа № 758/1990/17
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

22 лютого 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - суддіЛаріонової Н.М.,

при секретарі Горбані О.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Жихарєвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІЛЛАР» (надалі ТОВ «ПІЛЛАР») про зміну формулювання причини та дати звільнення, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду м.Києва перебуває цивільна справа за позовом, в якому позивач просить: 1) визнати невірним формулювання причини звільнення позивача за п.4 ст.40 КЗпП України; 2) змінити формулювання причини звільнення позивача з ТОВ «ПІЛЛАР» із «звільнено за прогул без поважних причин, п.4 ст.40 КЗпП України» на «звільнена за власним бажанням, ч.3 ст.38 КЗпП України» і дату звільнення - на дату вирішення справи по суті; 3) зобов'язати відповідача обчислити та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.01.2017 р. по день фактичного розрахунку; 4) стягнути з відповідача вихідну допомогу у розмірі тримісячного заробітку - 39 935,58 грн.; 5) на відшкодування моральної шкоди стягнути 13 311,86 грн.

Провадження у даній справі було відкрито ухвалою від 15.02.2017 р. (суддя Роман О.А.).

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 02.10.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказаний позовом не оплачений судовим збором.

В судовому засіданні на обговорення учасників поставлено питання про залишення вищевказаного позову без руху в зв'язку з несплатою позивачем судового збору по окремим вимогам.

Представник позивача заперечував, посилаючись на те, що одночасно з позовом позивачем було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, провадження у справі вже відкрито, а тому на стадії судового розгляду позов вже не може бути залишеним без руху.

Представник відповідача вважала за необхідне залишити вищевказаний позов без руху, оскільки окремі вимоги позивача підлягають оплаті судовим збором.

Вислухавши учасників судового збору, вивчивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України (в редакції 2004 р., що діяла на час звернення позивача до суду), до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Як вбачається з ухвали від 15.02.2017 р., відкриваючи провадження у справі, суд не звільнив позивача від сплати судового збору за її клопотанням, доданим до позовної заяви.

Матеріали справи не містять жодного документа, на підставі якого судом в цьому судовому засіданні може бути вирішено питання про звільнення позивача від сплати судового збору. При цьому, за матеріалами справи позивач є особою працездатного та молодого віку (1983 року народження).

Між тим, відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ця норма кореспондується з нормою частини першої статті 82 ЦПК України (в редакції 2004 р., що діяла на час звернення позивача до суду) та ст.136 ч.1 ЦПК України (2017 р.), що є чинним з 15.12.2017 р.

Їх аналіз показує, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан позивача. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Про необхідність дотримання вказаних вимог вказано у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», пунктом 29 якої звернуто увагу судді на те, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI («Про судовий збір) та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Таким чином, суд не приймає до уваги посилання представника позивача про те, що позивач звільнена від сплати судового збору за вищевказаним позовом, оскільки вони не ґрунтуються на законі, а тому вищевказаний позов підлягає оплаті позивачем.

Вирішуючи питання про те, в якому розмірі підлягає оплаті судовий збір за вищевказаним позовом, суд виходить з такого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ст.94 ч.1 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

А відтак, чинне законодавство не передбачає звільнення позивача від сплати судового збору за вимоги про зміну формулювання причини та дати звільнення, стягнення вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, вищевказаний позов в частині цих вимог підлягає оплаті судовим збором.

Відповідно до ст.6 ч.3 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за вимоги про стягнення вихідної допомоги, як вимоги майнового характеру, підлягають оплаті фізичними особами в розмірі 1% ціни позову, але не менше 640,0 грн. (на час звернення позивача до суду) Тому ці вимоги підлягають оплаті судовим збором у розмірі 640,0 грн.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, до яких належать вимоги про зміну формулювання причини та дати звільнення та про відшкодування моральної шкоди, що подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнюється 640,0 грн. (на час звернення до суду), а тому кожна з цих вимог підлягає оплаті по 640,0 грн.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, недоплата судового збору за вищевказаним позовом становить судовий збір 1 920,0 грн. (3 х 640,0 грн.).

Таким чином, для розгляду вищевказаного позову Подільським районним судом м.Києва позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі в розмірі 1 920,0 грн. до державного бюджету (отримувач коштів - УДКСУ в Подільському районі м.Кииєва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37975298, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 0008, код класифікації доходів - 22030101) з наданням до суду оригіналу квитанції про його сплату, або на підтвердження раніше поданого клопотання про звільнення від сплати судового збору надати підтверджуючі документи для вирішення судом цього питання в порядку ст.136 ч.1 ЦПК України (2017 р.).

В зв'язку з чим, вищевказаний позов підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для сплати судового збору, з роз'ясненням того, що в разі несплати позивачем судового збору вищевказаний позов на підставі ст.257 ч.1 п.8 ЦПК України (2017 р.) буде підлягати залишенню без розгляду.

Оскільки позивачу необхідний строк для сплати судового збору, судовий розгляд справи необхідно відкласти.

На підставі викладеного, керуючись п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.258-260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІЛЛАР» про зміну формулювання причини та дати звільнення, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, надавши позивачу строк для усунення недоліків до 01 квітня 2018 р.

Судовий розгляд справи відкласти до 12 квітня 2018 р. о 10.00 год.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

СуддяН. М. Ларіонова