Справа № 157/3328/17
Провадження №2/157/47/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря Карпік Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

28 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтував тим, що його бабі ОСОБА_3 на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла. На випадок своєї смерті 17 лютого 2016 року вона склала заповіт, посвідчений секретарем Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району ОСОБА_4, яким усе своє майно в рівних частках заповіла позивачу ОСОБА_1 та своїй дочці ОСОБА_5. Спадщину після смерті ОСОБА_3 своєчасно прийняла ОСОБА_5, шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивач ОСОБА_1 відмовився від своєї частки в спадковому майні на користь матері ОСОБА_5, про що подав нотаріусу відповідну заяву.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, не оформивши спадщини після ОСОБА_3, померла. Спадщину після смерті ОСОБА_5 своєчасно прийняв позивач шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Крім позивача спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 являється також її чоловік - ОСОБА_2, який на спадщину не претендує. До складу спадкового майна входить вказаний вище житловий будинок, на який позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим порядком вирішити це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належав покійній ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій також просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Оскільки відповідач визнає позов повністю суд на підставі ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 загальною площею - 112,5 м.кв. 30 серпня 2006 року ОСОБА_6 помер. Спадщину після його смерті своєчасно прийняла дружина ОСОБА_3 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла. На випадок своєї смерті 17 лютого 2016 року вона склала заповіт, яким усе своє майно заповіла в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Спадщину після її смерті своєчасно прийняла ОСОБА_5 шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивач ОСОБА_1 у свою чергу відмовився від своєї частки в спадковому майні, про що продав нотаріусу відповідну заяву.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла. Заповіту не залишила. Спадщину після її смерті своєчасно прийняв позивач шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом являється також чоловік покійної - відповідач ОСОБА_2, однак він на спадкове майно не претендує та не заперечує щодо визнання права власності на нього за позивачем. Зазначене підтвердили сторони в поданих до суду заявах. Також це встановлено з досліджених судом свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.04.2016 року, серії НОМЕР_2 від 13.08.1988 року, витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі №45281951 від 03.10.2016 року, №48128995 від 19.06.2017 року, заповіту, посвідченого секретарем Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району 17.02.2016 року за Р№ 03, довідок Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району №2467 від 28.07.2016 року, №4765, №4766 від 28.12.2017 року, витягу з погосподарської книги №4 за 2016 рік Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району, висновку про вартість нерухомого майна №269-Н від 17.07.2017 року, технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлений за станом на 03.07.2017 року, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №111907783 від 26.01.2018 року, спадкової справи № 25/2017 до майна померлої ОСОБА_7

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за законом житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 фактично набув на нього право власності. На даний час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на вказане будинковолодіння за позивачем.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Керуючись статтями 5, 12, 76, 81, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 328, 1216, 1233, 1261, 1269, 1296 Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_5.

Стягнути із ОСОБА_2 на корить держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Б. С. Гамула