АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06лютого 2018 року м. Київ

Справа № 761/16654/17

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва постановленого під головуванням судді Осаулова А.А. 23 листопада 2017 року о 16.49 годин, дата складення повного тексту не зазначена, у справі за позовом ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу АнцифероваАлла Миколаївна,

В С Т А Н О В И В

№ апеляційного провадження:22-ц/796/421/2018
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анциферова Алла Миколаївна про визнання договору довічного утримання недійним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між його батьком та відповідачем був укладений договір довічного утримання за незрозумілих, непередбачуваних обставин, та за життя ним жодного разу не повідомлялось про існування оспорюваного договору. При цьому, ОСОБА_5 хворів на цілий ряд захворювань, часто втрачав пам'ять, тому позивач вважає, що укладення договору стало наслідок шахрайських дій щодо заволодіння майном його батька. Також позивач зазначає, що договір, якщо і був укладений, то під впливом тяжкої обставини для сторони договору ОСОБА_5, оскільки він тяжко переживав смерть дружини. Крім того, оспорюваний договір було укладено на вкрай невигідних умовах для покійного, зважаючи на те, що оціночна вартість Ѕ частини квартири не відповідає сумі зазначеного у договорі грошового утримання померлого - 43000 грн. та щомісячного утримання в 800 грн. на місяць. В той же час, жодних дій щодо виконання вказаного договору з боку відповідача вчинено не було. Коштів ні на лікування, ні на утримання квартири відповідач не несла, а виключно позивач опікувався вирішенням вказаних питань. Не виконані умови договору і щодо здійснення поховання ОСОБА_5 Відтак, з метою захисту своїх прав на частину у спадковому майні позивач просив визнати недійсним договір довічного утримання № 69 від 21.08.2014, укладений між його померлим батьком ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2017 в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анциферова Алла Миколаївна про визнання договору довічного утримання недійсним - відмовлено.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням позивач, ним подана апеляційна скарга в якій вказується на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги ідентичні доводам позовної заяви, яким на думку позивача не було надано належної оцінки, не в повному обсязі досліджені обставини справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та неправильного вирішення справи по суті. На підставі викладеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В порядку п. 8 ч. 1Розділу ХIIIПрикінцевих та перехідних положень ЦПК України(в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

А отже Апеляційний суд м. Києва є компетентним судом щодо розгляду даної справи.

В судове засіданняпозивач та/або його представник не з'явились. Вказане судове засідання призначено вдруге, 23.01.2018 розгляд справи був відкладений для забезпечення права на представництво в апеляційному суді належним представником відповідача.

Позивач повідомлявся про розгляд справи апеляційним судом за вказаною ним адресою, ним була отримана копія ухвали суду про відкриття апеляційного провадження та судове повідомлення про розгляд справи призначений на 23.01.2018 /а.с.160, 166/. Судове повідомлення про призначений розгляд на 06.02.2018 повернуто поштовим відділенням без вручення. Натомість відповідач є особою, яка подала апеляційну скаргу, обізнаний про наявність апеляційного провадження, має бути зацікавленим в здійсненні розгляду справи, проте вдруге в судове засідання не з'явився, хоча за наявності добросовісної реалізації своїх процесуальних прав мав можливість слідкувати за рухом справи на офіційному сайті Апеляційного суду м. Києва. Тому, враховуючи положення ст..ст. 371,372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність сторони позивача.

Представник відповідача адвокат Зубко А.О. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анциферова А.М. в листах від 18.01.2018 та 30.01.2018 просила розглянути справу у її відсутність, своєї позиції щодо апеляційної скарги і рішення суду не висловила.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вважав недоведеними позивачем обставин для визнання недійсності оспорюваного договору довічного утримання. Позивачем не доведено, що смерть дружини за два роки до укладення спірного договору та його захворювання настільки впливали на його психічний стан, що він був вимушений укласти спірний договір. Суд посилаючись на свободу договору та відсутність тяжких обставин не вважав за можливе визнати умови договору як вкрай невигідні та такими, що спонукали батька позивача на укладення спірного правочину.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом апеляційної інстанції встановлені, та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини.

21.08.2014 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від імені якої,на підставі довіреності діяла ОСОБА_7, був укладений договір довічного утримання, за умовами якого ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_3 отримала у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в місті Києві.ОСОБА_3 зобов'язалася забезпечувати ОСОБА_5 утриманням довічно на умовах цього договору. Зокрема, за умовами п.п.7-10 вказаного договору ОСОБА_3 взяла на себе обов'язки забезпечити утримання ОСОБА_5 до смерті та його майна зі сплатою щомісячно по 800 грн. та із виплатою одноразового грошового утримання в сумі 43000 (сорок три тисячі) гривень.

Договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 21.08.2014, зареєстровано в реєстрі за № 69 /а.с.71-72/.

Як вбачається з матеріалів наданих нотаріусом, нею було перевірено дієздатність ОСОБА_5, згідно з довідкою Київського міського психоневрологічного диспансеру № 1 від 21.08.2014 № 592 він на диспансерному обліку не знаходився, за допомогою не звертався, гострих психічних розладів не виявлено, дієздатний /а.с.87/.

Також нотаріусу був наданий звіт про оцінку майна, згідно з яким вартість майна визначена в розмірі 1953831 (один мільйон дев'ятсот п'ятдесят три тисячі вісімсот тридцять одна) гривня /а.с.83-86/.

Згідно з розпискою від 21.08.2014 ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 43000 (сорок три тисячі) гривень /а.с.117/.

ОСОБА_5 помер 02.05.2015, що підтверджується даними свідоцтва про смерть від 06.05.2015 виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві на підставі актового запису № 7752 від 04.05.2015 /а.с.15/.

Позивач, як спадкоємець за законом, в якості підстав недійсності зазначеного правочину вказував на його укладення під впливом тяжкої обставини для сторони договору ОСОБА_5, а саме смерть дружини, чисельні хвороби та загроза втратити житло, а також на наявність вкрай невигідних умов для покійного, оскільки вартість відчужуваної частини житла значно перевищує отримані ним кошти одноразової допомоги та щомісячних виплат.

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що ОСОБА_5 став спадкоємцем майна своєї дружини ОСОБА_10, яка померла 06.01.2012 /а.с.76/.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2017 у справі № 761/28483/15-ц, яке набрало законної сили після перегляду апеляційним судом 14.09.2017 встановлено, що на момент підписання спірного договору (договорудовічного утримання від 21.08.2014) ОСОБА_5 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. У зв'язку з цим, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анциферова А.М. про визнання договору довічного утримання недійним, який було заявлено з підстав перебування ОСОБА_5 у важкому психічному стані та неможливістю усвідомлення значення своїх дій /а.с.121-129/.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені ст. 216 цього Кодексу. Сторона яка скористалась тяжкою обставиною, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв'язку з вчиненням цього правочину.

В силу положень ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст.14 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналогічні положення мали місце і в ст.ст. 10,11,60 ЦПК України в редакції чинній на момент ухвалення рішення судом першої інстанції.

З викладених вище обставин вбачається, що спірний договір був укладений у письмовій формі та посвідчений нотаріально. Він спрямований на реальне настання наслідків у вигляді передачі майна у власність від померлого до відповідача на визначених цим договором умовах. Зокрема, це підтверджується фактом отримання ОСОБА_5 грошових коштів, визначених умовами договору як одноразове грошове утримання.

Як при укладенні договору, так і в подальшому, судовим рішенням, встановлені обставини відсутності у ОСОБА_5 психічних або інших розладів, які могли впливати на його здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними. А отже посилання позивача на наявність у його батька ОСОБА_5 різного роду захворювань, в тому числі періодична втрата пам'яті не можуть бути прийняті до уваги суду в якості підстав недійсності правочину. Ці обставини вже досліджувались судом, і їм надана відповідна оцінка. Дані про наявність інших захворювань, які будь-яким чином могли вплинути на волевиявлення ОСОБА_5 в матеріалах справи відсутні. Натомість при викладі обставин позивач вказував нате, що його батько неодноразово від'їздив з дому самостійно, мав рахунки в банках, що свідчить про задовільний стан його здоров'я. Наявність шахрайських дій відповідача стороною позивача не доведена належними і допустимими доказами у справі. Тобто обставини використання відповідачем стану незадовільного стану здоров'я ОСОБА_5, як на тому наголошує позивач, не доведені в ході розгляду справи. Та обставина, що за життя ОСОБА_5 не повідомляв позивача чи інших осіб про укладений правочину, його чинності не спростовує.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що смерть дружини ОСОБА_5 за два роки до укладення спірного договору не є такою обставиною, що впливала на його психічний стан, що він був вимушений укласти спірний договір, з огляду на період часу, що минув.

Виходячи із правового аналізу норм ст.ст. 203, 233 ЦК України правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі. Тобто тяжка обставина і вкрай невигідні умови, є двома обов'язковими умовами недійсності правочину. За відсутності доведення тяжких обставин, які впливали на вчинення правочину, оцінка невигідності умов не є доцільною. Разом з тим, судом враховуються положення про свободу договору та особливості договору довічного утримання, що не дає підстав для висновку про наявність вкрай невигідних умов.

Посилання позивача на недоведеність виконання відповідачем умов договору щодо щомісячного утримання і поховання не приймаються до уваги суду, оскільки предметом спору є недійсність правочину і перевірка обставин і підстав здійснюється в момент вчинення правочину. Неналежне виконання умов договору може бути підставою для його розірвання, проте таких вимог у цій справі заявлено не було.

Отже виходячи із основних принципів цивільного процесу, зокрема, змагальності і диспозитивності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем своїх вимог.

Посилання позивача на те, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджені матеріали справи, що призвело до прийняття необґрунтованих висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, що в свою чергу є підставою для скасування рішення суду, не знайшли свого підтвердження. Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки як заявлені позовні вимоги, так вимоги апеляційної скарги залишені без задоволення, підстав для відшкодування позивачеві понесених ним судових витрат не має.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2017- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді:

Повний текст судового рішення складений 09.02.2018.