УХВАЛА

05 лютого 2018 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне

справу за скаргою Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводокана» на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводокана» (далі РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал») звернулося до Рівненського міського суду зі скаргою на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі державний виконавець) ОСОБА_2, в якій просить суд визнати дії державного виконавця неправомірними, касувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 29 листопада 2017 року, винесену державним виконавцем Ковальчук Н.М., та зобовязати її відкрити виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 2872,34 грн та 121,80 грн судового збору шляхом винесення необхідної постанови.

В обґрунтування заявлених вимог РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» посилається на те, що 30 грудня 2014 року Рівненським міським судом було видано судовий наказ у справі № 569/20012/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 2872,34 грн та 121,80 грн судового збору.

Постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 29 листопада 2017 року судовий наказ був повернутий РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» без виконання.

Заявник вважає дії державного виконавця неправомірними, оскільки ним не було вжито достатніх заходів з метою виконання судового рішення, не було виконано всіх вимог закону щодо виявлення майна боржника та належного виконання рішення суду.

Представник РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» в судове засідання не зявився.

Представник Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області держаний виконавець ОСОБА_2 подала суду письмові заперечення на скаргу. У задоволенні скарги просить суд відмовити, а розгляд скарги провести без її участі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що скарга РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» задоволенню не підлягає, оскільки викладені у ній вимоги є недоведеними та безпідставними.

Судом встановлено, що 30 грудня 2014 року Рівненським міським судом було видано судовий наказ у справі № № 569/20012/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 2872,34 грн та 121,80 грн судового збору (далі виконавчий документ), який надійшов на виконання до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 19 червня 2015 року.

24 червня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам для виконання та відома. Борг боржником у добровільному порядку сплачений не був.

З метою виявлення майна боржника державним виконавцем були направлені запити до відповідних реєструючи органів щодо зареєстрованих транспортних засобів, щодо відомостей про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб, щодо наявності нерухомого майна, на яке може бути примусово звернуто стягнення.

Згідно відповіді Державної податкової служби України на запит про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, за боржником відкриті рахунки не зареєстровані, а на запит про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб, відомості щодо боржника відсутні.

За інформацією Пенсійного фонду України на запит про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, відомості також відсутні.

Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, у боржника відсутнє майно, на яке може бути примусово звернуто стягнення.

За даними Єдиного державного реєстру України транспортних засобів за боржником не зареєстровано.

Таким чином, вжитими державним виконавцем заходами у процесі здійснення виконавчого провадження згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» було встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути примусово звернуто стягнення згідно цього Закону.

У звязку з цим, 29 листопада 2017 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Оцінюючи досліджені по справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем Ковальчук Н.М. у процесі виконання судового наказу № 569/20012/14-ц були у повній мірі дотримані положення та вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а тому її дії та прийняте рішення є правомірними.

Як встановлено частиною першою статті 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог частин пятої сьомої статті 82 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 78,79,80,81 ЦПК України встановлені вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що державним виконавцем не було вжито достатніх заходів з метою виконання судового рішення, а саме, не було виконано всіх вимог закону щодо виявлення майна боржника та належного виконання рішення суду.

Разом з тим, належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин заявник суду не надав, як не зазначив і того, яких саме дій не вчинив державний виконавець щодо виявлення майна боржника та, відповідно, яких вимог Закону України «Про виконавче провадження» не виконав, не дотримався чи порушив.

При постановленні ухвали суд також вважає необхідним звернути увагу на те, що повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє заявника повторно предявити його для виконання до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Керуючись ст.ст.258,259,260,261,352,353,354,447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводокана» на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Куцоконь Ю.П.