Справа № 473/4162/17
РІШЕННЯ

іменем України

"13" лютого 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника ТОВ «Авангард-2005» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-2005» про витребування земельних ділянок та за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-2005» до ОСОБА_1 про визнання договорів оренди земельних ділянок поновленими, зобовязання укласти додаткові угоди, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-2005» (далі ТОВ «Авангард-2005») про витребування земельних ділянок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є власником земельних ділянок площею 5,51 га та 1,35 га, розташованих в межах території Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

09.10.2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авангард-2005» було укладено два договори оренди вищевказаних земельних ділянок, які припинили свою дію 10.10.2017 року в звязку з закінченням строку, на які вони були укладені.

Проте, відповідач продовжує користуватися належними позивачу земельними ділянками, маючи заперечення позивача щодо продовження строку дії договорів оренди. При цьому орендарем встановлена законом процедура та строки реалізації переважного права на поновлення договорів оренди дотримані не були.

Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_1, просив витребувати від ТОВ «Авангард -2005» належні йому земельні ділянки, які незаконно, без відповідної правової підстави перебувають у користуванні даного підприємства.

Ухвалою суду від 25.01.2018 року вищевказану позовну заяву було об'єднано до спільного розгляду з позовною заявою ТОВ «Авангард-2005» до ОСОБА_1 про визнання вищевказаних договорів оренди земельних ділянок поновленими, зобовязання укласти додаткові угоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник відповідача вказував на наявність умов для позитивного вирішення зазначеного питання, оскільки ОСОБА_1Д, відповідно до умов договорів оренди не звертався до орендаря з приводу створення комісії по передачі йому земельних ділянок, внаслідок чого позивач продовжував правомірно користуватися земельними ділянками, а також протягом місяця після закінчення строку дії договорів не надіслав листа повідомлення з запереченнями проти поновлення дії договорів, що свою чергу є підставами для їх поновлення. Разом з тим орендодавець ухиляється від підписання додаткових угод, що є порушенням прав орендаря.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги останнього підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. При цьому, заявлені ТОВ «Авангард-2005» вимоги про визнання договорів оренди земельних ділянок поновленими, зобовязання укласти додаткові угоди вважав необґрунтованими, оскільки ТОВ «Авангард-2005» в передбаченому законом порядку не виявив намір скористатися переважним правом на укладення договорів оренди на новий строк, отже його втратив.

Представник ТОВ «Авангард-2005» в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав. Вказував на безпідставність його звернення до суду з заявленими ним вимогами, оскільки за відсутності його звернення до орендаря з питання повернення земельних ділянок у порядку передбаченому договорами оренди, не можна вважати, що його права були порушені. Також обраний ОСОБА_1 спосіб захисту не відповідає тим спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, внаслідок чого не може бути застосований, та наданий позивачем акт огляду земельних ділянок від 17.10.2017 року є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням вимог закону. Разом з тим зазначав, що, в силу ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», договори оренди, укладені між товариством та ОСОБА_1, вважаються поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договорами, в звязку з чим та небажанням орендодавця укласти додаткові угоди, представник ТОВ «Авангард- 2005» наполягав на задоволенні позовних вимог товариства.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельних ділянок:

- земельної ділянки 1 площею 5,51 га, кадастровий номер - :07:000:0019,

- земельної ділянки 2, площею 1,35 га, кадастровий номер :01:000:0075, розташованих в межах території Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Вознесенською районною державною адміністрацією Миколаївської області 07.07.2004 року.

09.10.2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авангард-2005» було укладено договори оренди вищевказаних земельних ділянок, які є ідентичними за змістом.

Дані договори були зареєстровані у Відділі Держкомзему у Вознесенському районі Миколаївської області 09.10.2012 року за № 06405 та за № 06404.

Отже, між сторонами склалися договірні правовідносини, які витікають з договорів оренди земельних ділянок, за змістом яких ОСОБА_1 передав ТОВ «Авангард - 2005» в оренду обумовлені земельні ділянки строком на пять років, а останнє зобовязалося використовувати земельні ділянки за призначенням та сплачувати орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі складає 1 496 грн. 52 коп. (стосовно земельної ділянки площею 5,51 га) та 677 грн. 47 коп. (стосовно земельної ділянки площею 1,35 га) за один повний рік користування земельною ділянкою.

Окрім цього сторони узгодили інші його умови.

Також, як вбачається з матеріалів справи, 10.10.2017 року договори оренди, укладені між ТОВ «Авангард- 2005» та ОСОБА_1 щодо належних останньому земельних ділянок, припинили свою дію.

Аналізуючи вимоги та заперечення сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» в разі припинення договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Разом з тим, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачені випадки пролонгації договору оренди за умови належного виконання орендарем своїх обовязків.

Так, ч. 1 ст. 33 цього закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, реалізація якого можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (ч. ч. 2-5 цієї статті), а саме: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 обумовленої статті передбачено іншу підставу поновлення договору оренди, згідно якої, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Тобто для поновлення договору оренди землі з вищевказаних підстав необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди.

При цьому в даному випадку закон не встановлює обовязку орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, повідомляти про це орендодавця до закінчення строку договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Авангард- 2005» до спливу строку договорів оренди землі не направив орендодавцю заяву про намір скористатися переважним правом на укладення договорів на новий строк (продовження їх дії).

Водночас, спірні земельні ділянки на час розгляду справи в суді перебувають у користуванні ТОВ «Авангард- 2005». При цьому, незважаючи на те, що акт огляду земельних ділянок від 17.10.2017 року є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням п.2 ч.1 ст. 26, ч.1 ст. 47, ст. 48 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зазначена обставина визнана представником відповідача в судовому засіданні, отже, в силу ч.1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку та строки своїх заперечень щодо поновлення договорів оренди належних йому земельних ділянок після припинення їх дії не висловив.

При цьому, направлення останнім листів на адресу ТОВ «Авангард-2005» про своє небажання продовжувати дію договорів оренди землі до закінчення строку їх дії не породжувало будь яких прав та обовязків для сторін у розумінні ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Отже, має місце користування орендарем спірними земельними ділянками після припинення договорів оренди за відсутності письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договорів оренди земельних ділянок.

Проте товариством не надано доказів належного виконання ним умов договорів оренди протягом їх дії. Разом з тим, саме на орендаря, яким заявлені вимоги про поновлення договорів оренди, покладається обовязок доведення наявності юридичних фактів, сукупність яких надає йому право для пролонгації договорів оренди, відповідно до ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином для задоволення позовних вимог ТОВ «Авангард-2005» підстави відсутні.

В разі припинення договору оренди землі Закон встановлює обовязок орендаря повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором

Умови повернення земельних ділянок передбачені п.7 договорів оренди земельних ділянок.

Так, відповідно до п.п.7.1 договорів після припинення їх дії орендар повертає орендодавцю земельну ділянку в стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Також сторони погодили процедуру оформлення приймання передачі земельних ділянок із оренди, а саме: шляхом підписання акту приймання передачі двосторонньою комісією, що складається із представників сторін. Сторони повинні призначити своїх представників та приступити до передачі земельної ділянки протягом трьох днів з дня припинення дії цих договорів (п.п.7.6). Проте, умови договорів не місять регламентації щодо особи, яка повинна ініціювати питання щодо створення комісії, в звязку з чим, відсутні підстави вважати, що товариство, не наділено відповідним обовязком.

За таких обставин, суд не погоджується з посиланням представника ТОВ «Авангард-2005» щодо відсутності у ОСОБА_1 підстав для звернення з позовом до суду.

Разом з тим, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом про витребування земельних ділянок в порядку ст. 387 ЦК України.

За положеннями даної статті власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, тобто предявити віндикаційний позов. Останній є речово правовим позовом, в звязку з чим не застосовується у випадках наявності між позивачем та відповідачем зобовязальних відносин.

Оскільки підставою позову ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок є невиконання ТОВ «Авангард-2005» обовязку щодо його повернення після припинення дії договорів оренди, такий позов не є віндикаційним.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за пять днів до початку першого судового засідання у справі.

ОСОБА_1 таким правом не скористався.

За такого позовні вимоги останнього задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-83, 141, 259, 263 265, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-2005» про витребування земельних ділянок відмовити.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-2005» до ОСОБА_1 про визнання договорів оренди земельних ділянок поновленими, зобовязання укласти додаткові угоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16.02.2018 року.

Суддя Л.В. Лузан