Номер провадження 2/201/563/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 лютого 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання - Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищенаведеним позовом до ОСОБА_2 В поданому позові ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. А також просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2017 року шлюб укладений між нею та відповідачем розірвано. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку із чим позивач вимушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 серпня 2017 року указана цивільна справа 22 серпня 2017 року передана судді Ходаківському М.П. (а.с. 1)

Перевірка позовної заяви проводилася за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 03 серпня 2017 року, яка діяла на час пред'явлення позову.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 122 ЦПК України, в редакції чинній станом на день подачі позову, суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача - фізичної особи. До суду 08 вересня 2017 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.16-17).

Ухвалою судді від 11 вересня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.18).

Позивач надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.33).

Відповідач в судове засідання втретє не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.19, 22, 25-27, 30-32).

Ураховуючи, що відповідач належним чином повідомлявся про призначені у справі судові засідання, судом визнано за можливе розглянути справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 16 серпня 2014 року, який було зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.5). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка доходу батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

При визначені розміру аліментів, який відповідач має сплачувати позивачу на утримання їхньої малолітньої дитини, суд враховує положення ст. 182 та ст. 183 Сімейного кодексу України, у зв'язку із чим суд приходить до висновку про можливість стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача з 21 серпня 2017 року.

Згідно із ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Частиною 2 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тобто основною обов'язковою умовою для надання матеріальної допомоги дружині до досягнення дитиною трирічного віку є існування об'єктивної можливості чоловіка надавати таку допомогу.

Ураховуючи, що відповідач у справі є особою працездатного віку, суд вважає, що відповідач є таким, що може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка виховує малолітню дитину, суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини розміру заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 21 серпня 2017 року і до досягнення ОСОБА_3 трьох років.

Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Ураховуючи вимоги ст. 79 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача з 21 серпня 2017 року.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 267 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-182, 183 СК України, ст. ст. 13, 76-78, 263, 264, 265, 267, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 21 серпня 2017 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягувати із ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) щомісячно аліменти на утримання останньої в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з 21 серпня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2018 року.

Суддя М.П. Ходаківський