Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року с. Велика Білозерка

Суддя Великобілозерського районного суду Запорізької області Рогоза А.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 16.11.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 09.11.2017 року має заборгованість в сумі 19261,10 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 1004,54, заборгованості по процентам за користуванням кредитом в сумі 13963,17 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2900,00 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500.00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 893,39 грн. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 19261, 10 грн. і судовий збір в сумі 1600 грн.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Великобілозерського районного суду Запорізької області від 16 січня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача ОСОБА_2, яка має належні повноваження за довіреністю від 31.08.2017 року, у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву або зустрічний позов не подав.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, як передбачено ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надійшло клопотання про проведення судового засідання із викликом сторін, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 16.11.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-31). Підписана заява позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між позичальником та банком договір, який відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання.

З аналізу всіх складових договору встановлено, що в заяві позичальника визначено: тип кредитки, пільговий період, ліміт кредитування, розмір відсотків за користування кредитними коштами та порушення і розмір штрафу за нього; в Умовах та правилах надання банківських послуг зазначені основні терміни і поняття, умови обслуговування, обов'язки та права Банку і клієнта, правила користування платіжною карткою; в Тарифах визначено плату за користування кредитними коштами, умови її зміни, розмір комісії.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач користується кредитною карткою, однак допускає порушення зобов'язань за вказаним договором, чергові платежі здійснює не регулярно та не у розмірі, визначеному умовами договору, останній платіж відповідачем був здійснений 28.04.2015 року на суму 10,00 грн .

Станом на 09.11.2017 року відповідач має заборгованість в сумі 19261,10 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 1004,54, заборгованості по процентам за користуванням кредитом в сумі 13963,17 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2900,00 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500.00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 893,39 грн. Вказані суми підтверджуються розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростований (а.с.4-5).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Сторони зобов'язані дотримуватися умов укладеного договору та виконувати взяті на себе зобов'язання у встановлений договором строк (термін) його виконання, що передбачено ст.ст.526-530 ЦК України.

Таким чином, відповідач порушує умови укладеного кредитного договору, оскільки, відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Згідно з ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 1004,54, заборгованості по процентам за користуванням кредитом в сумі 13963,17 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2900,00 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Водночас, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500,00 грн. (фіксована частина) та 893,39 грн. (процентна складова), суд визнає необґрунтованими, з огляду на таке.

За змістом ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідний правовий висновок Верховного Суду України міститься у постанові від 21.10.2015 по справі № 6-2003цс15 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 53118512).

Таким чином, стягненню з відповідача полягає лише пеня, що нараховується першочергово, а саме за кожний день прострочення, незалежно від кількості днів прострочення, на відміну від штрафу, що за умовами укладеного між сторонами договору застосовується при порушенні строків платежів більш ніж на 30 днів.

Виходячи з наведеного, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню на суму 17867,71 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", враховуючи, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, присуджує позивачу судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, в сумі 1484 грн. 25 коп., виходячи з розрахунку: (17867 грн. 71 коп. (розмір задоволених позовних вимог) * 1600 грн. 00 коп. (сума сплаченого судового збору) / 19261 грн. 10 коп. (розмір заявлених позовних вимог) = 1484 грн. 25 коп.

Керуючись ст.ст. 4-5, 7,10, 12-13, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 274-275,279, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 526-530, 610, 612, ч.4 ст. 631, ст. 1046-1054 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: 71400, Запорізька область, Великобілозерський район, с. Велика Білозерка, вул. Промислова, буд. 29, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, МФО 305299, , на рахунок № 3111) заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.11.2011 року в розмірі 17867 (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят сім) гривень 71 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: 71400, Запорізька область, Великобілозерський район, с. Велика Білозерка, вул. Промислова, буд. 29 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, МФО 305299, , на рахунок № 3111) судові витрати в розмірі 1484 (одну тисячу чотириста вісімдесят чотири) гривні 25 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Ю. Рогоза