Справа № 457/909/17
провадження №2/457/66/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Мазурик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Трускавецької міської ради Львівської області про усунення перешкод у спілкуванні з малолітніми дітьми, які проживають окремо, шляхом становлення способу участі в їхньому вихованні та систематичних побачень з ними,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Трускавецької міської ради Львівської області про усунення перешкод у спілкуванні з малолітніми дітьми, які проживають окремо, шляхом становлення способу участі в їхньому вихованні та систематичних побачень з ними.

Позивач позов мотивує тим, що з 23.07.2010 року по 20.05.2016 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3, котрий рішенням Трускавецького міського суду Львівської області був розірваний. За час шлюбу в них народилося троє дітей: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, котрі є офіційно зареєстрованими та після розірвання шлюбу фактично проживають разом з матірю та прабабусею в м. Трускавець вул. Стебницька, 72/72 Львівської області. Позивач зазначає, що дуже прихильно відноситься до їх спільних дітей, з моменту роздільного проживання дуже скучає за ними, в нього присутнє сильне почуття батьківської любові до дітей, відповідальності за їхнє життя та здоровя, має намір активно брати участь в їхньому житті, процесі соціального становлення, розвитку, навчання тощо. Проте не має можливості через те, що колишня дружина постійно чинить йому перешкоди у будь-яких намаганнях бачитися з дітьми, спілкуватися з ними, можливості брати участь у їхньому вихованні.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали зазначили, що між сторонами не можливо було і в досудовому порядку та шляхом мирового врегулювання під час судового розгляду вирішити питання спілкування тат з дітьми, а тому є необхідним з врахуванням інтересів дітей та їх зайнятості, вирішити цей спір у судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась та не повідомила причини своєї неявки. Від представника відповідача адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою. Однак представником відповідача не надано суду доказів, які б підтверджували під ставність відкладення розгляду справи, тому суд вирішив слухати справу у їх відсутності.

Представник третьої особи служби у справах дітей Трускавецької міської ради ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала, не заперечує щодо задоволення позову.

Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, зі згоди представника позивача суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є батьком малолітніх ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а відповідач ОСОБА_3 є їх мамою відповідно, підтвердженням чого є свідоцтва про народження, копії яких знаходяться в матеріалах справи. 20.05.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, підтвердженням чого є рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 20.05.2016 року по справі №457/338/16-ц. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 змінено прізвище на Гамаль.

До розірвання шлюбу колишнє подружжя перестало проживати разом. Після розірвання шлюбу відповідач з дітьми проживає в м. Трускавці. Відповідач по справі ОСОБА_10 безпосередньо займається вихованням та забезпеченням життєвих потреб дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно до вимог ч. 2,3 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Внаслідок погіршення стосунків між батьками дитини, сторони не змогли самостійно прийти в досудовому порядку для вирішення питання спілкування батька з дітьми.

Як встановлено згідно до ст.. 19 СК України, органами опіки та піклування не надано суду висновків, але це не є перешкодою для встановлення фактичних обставин, в тому числі прийнятті судового рішення в розумінні с. 6 ст. 19 СК України. Крім цього, представник служби у справах дітей Трускавецької міської ради ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала та в судовому засіданні не заперечує щодо задоволення позову

Також судом враховується, положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України містить: «Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини».

Судом встановлено, що позивач має бажання брати активну участь у вихованні дітей, спілкуватися, допомагати матеріально, судом не встановлено наявність негативного впливу позивача на виховання дітей.

Таким чином, встановлення судом конкретного способу участі у вихованні дитини, місця та часу спілкування, його характер та обсяг, обумовлюються обставинами кожної конкретної справи та зрештою визначаються з урахуванням основних інтересів дитини.

У відповідності до вимог ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Тому, з урахуванням вищенаведеного, для забезпечення фактору стабільності, який надає дітям можливості нормально розвиватись, враховуючи вік дітей, їх режим дня, стан здоров'я, та необхідність забезпечення психологічно комфортних умов для дітей, звичайного ритму життя дітей та такий що буде сприяти їх стабільному та нормальному розвитку, а тому якщо діти будуть категорично заперечувати проти побачень з батьком та проведення з ним певного часу, ніхто не має права їх до цього примушувати.

Керуючись почуттям любові до дітей, обов'язок підготувати їх до таких зустрічей повинні взяти на себе обидві сторони.

Діючи миром, а не протистоянням, мати дитини повинна надати можливість батькові підтримувати його місце в житті дітей, яке він займав та прагне займати, що відповідає гармонійному розвитку дітей та їх інтересам.

У випадку налагодження довірливих стосунків між батьком з питання виховання та участі у житті дітей, сторони не позбавлені можливості вирішувати питання про більш тривалий та стабільний графік зустрічей з дітьми, який буде враховувати їх спільні інтереси, та інтереси дітей.

Таким чином, враховуючи те, що сторони не досягли згоди щодо порядку спілкування з дитиною, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визначити спосіб участі позивача у вихованні малолітніх дітей шляхом встановлення днів для систематичних побачень з дітьми, що буде відповідати вимогам закону та інтересам дітей.

Враховуючи вище зазначене, суд вважає за можливе встановити порядок участі ОСОБА_2, як батька, у вихованні дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом: надання систематичних побачень та можливості вільного спілкування з ними шляхом встановлення графіку побачень з малолітніми дітьми в кожні другі та останні вихідні кожного місяця в період з 10 год. 00 хв. суботи до 20 год. 00 хв. неділі із можливістю відвідування дитиною його місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 та спільного відпочинку дітей разом з батьком ОСОБА_2 один раз в рік протягом 30 календарних днів

А тому, з врахуванням позиції сторін, інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат, суд враховує що позовні вимоги позивача задовольняються, а тому з врахуванням підтвердження витрат позивачем на оплату судового збору, згідно до припису ст.133, 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1), не чинити перешкод ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 як батьку, в спілкуванні та побаченнях з власними малолітніми дітьми ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити порядок участі ОСОБА_2, як батька, у вихованні дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом: надання систематичних побачень та можливості вільного спілкування з ними шляхом встановлення графіку побачень з малолітніми дітьми в кожні другі та останні вихідні кожного місяця в період з 10 год. 00 хв. суботи до 20 год. 00 хв. неділі із можливістю відвідування дитиною його місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 та спільного відпочинку дітей разом з батьком ОСОБА_2 один раз в рік протягом 30 календарних днів

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 640 грн. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1