Ухвала

16 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 426/11558/17

провадження № 61-7555 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 14 листопада 2017 року, ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 14 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 13 грудня 2017 року в справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району до ОСОБА_1 про відшкодування коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ :

12 січня 2018 року Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району подало касаційну скаргу на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 14 листопада 2017 року, ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 14 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 13 грудня 2017 року у вищевказаній справі.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з підпунктом 14 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають чинності та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 325 ЦПК України 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення цього строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Можливість поновлення строку на касаційне оскарження в разі його пропуску з поважних причин передбачена також статтею 390 ЦПК України у чинній редакції.

Оскаржувані судові рішення набрали законної сили 13 грудня 2017 року, а касаційна скарга здана до поштового відділення зв'язку 12 січня 2018 року, тобто після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 325 ЦПК України 2004 року.

Зі змісту касаційної скарги не вбачається клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень із зазначенням поважних причин пропущення цього строку.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі, визначеному підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3574-VІ в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - Закон України «Про судовий збір»).

Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району звернулося з клопотанням про звільнення від сплати судового збору з посиланням на те, що на час подання касаційної скарги пункт 19 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», яким передбачалися пільги заявника щодо сплати судового збору, було виключено на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 217-VIII, а тому на теперішній час видатки на сплату судового збору управлінню не затверджені.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Надана Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району довідка начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності не є належним доказом для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у червні 2017 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімуму для працездатних осіб - 1 600 грн.), (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі), позовна вимога майнового характеру заявлена у розмірі 4 163 грн. 35 коп., судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку становить 3 200 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі 3 200 грн. має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у місті Києві, МФО - 820019, рахунок отримувача - 0007, ККДБ - 22030102, призначення платежу: 101; код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8); судовий збір за подання касаційної скарги у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, Верховний Суд.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення), що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже касаційну скаргу Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 14 листопада 2017 року, ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 14 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 13 грудня 2017 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині сплати судового збору касаційна скарга буде визнана неподаною і повернута заявнику.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав для цього та надання відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук