Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/2142/16-ц Головуючий у 1-й інст. Невмержицький І. М.
Категорія 39 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 березня 2017 року під головуванням судді Невмержицького І.М.

у цивільній справі №289/2142/16-ц за позовом ОСОБА_4 до Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права на спадщину за законом, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом. Просила визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке належало її батьку ОСОБА_5 і складається з: цілого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, вартістю 15000 грн., які знаходиться за адресою: 12234, Житомирська область, Радомишльський район, село Заболоть, вулиця Ф. Шумовського,5; цілої земельної ділянки площею 2,4353 га. вартістю 20 000 грн., кадастровий номер :04: 000:0012, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Заболотської сільської ради за межами населених пунктів Радомишльського р-ну Житомирської обл., межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №060373, виданому 31.07.2003 ОСОБА_6 райдержадміністрацією та ОСОБА_6 райвідділом земельних ресурсів Житомирської обл. на підставі розпорядження №139 від 15.05.2003 р. Акт зареєстрований в книзі реєстрації державних актів за №123.

А також просила визнати в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке належало її матері ОСОБА_7 і складається з цілої земельної ділянки площею 2,3986 га. вартістю 20 000 грн., кадастровий номер :04:000:0011, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Заболотської сільської ради за межами населених пунктів Радомишльського р-ну Житомирської обл., межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №060372, виданому 31.07.2003 року ОСОБА_6 райдержадміністрацією та ОСОБА_6 райвідділом земельних ресурсів Житомирської обл. на підставі розпорядження №139 від 15.05.2003 року. Акт зареєстрований в книзі реєстрації державних актів за № 122. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що після смерті її батьків залишилось вказане спадкове майно, інших спадкоємців немає.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 березня 2017 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке належало її батьку ОСОБА_5, що помер 06.04.2009 року у віці 80 років в селі Заболоть і складається з:

-цілого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, вартістю 15 000 грн., які знаходиться за адресою: 12234, Житомирська область, Радомишльський район, село Заболоть, вулиця Ф. Шумовського,5;

-цілої земельної ділянки площею 2,4353 га. вартістю 20 000 грн., кадастровий номер :04:000:0012, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Заболотської сільської ради за межами населених пунктів Радомишльського р-ну Житомирської обл., межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 060373, виданому 31.07.2003 ОСОБА_6 райдержадміністрацією та ОСОБА_6 райвідділом земельних ресурсів Житомирської обл. на підставі розпорядження №139 від 15.05.2003 року. Акт зареєстрований в книзі реєстрації державних актів за №123.

Визнано за ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке належало її матері ОСОБА_7, що померла 04.05.2016 року у віці 83 роки в селі Заболоть і складається з:

-цілої земельної ділянки площею 2,3986 га. вартістю 20 000 грн., кадастровий номер :04:000:0011, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Заболотської сільської ради за межами населених пунктів Радомишльського р-ну Житомирської обл., межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 060372, виданому 31.07.2003 ОСОБА_6 райдержадміністрацією та ОСОБА_6 райвідділом земельних ресурсів Житомирської обл. на підставі розпорядження №139 від 15.05.2003 року. Акт зареєстрований в книзі реєстрації державних актів за №122.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним, висновки суду суперечить наявним письмовим доказам, а розгляд справи відбувся з численними порушеннями норм процесуального права, що мають ознаки суттєвих та прямо вплинули на її права як власника та спадкоємця. Зокрема зазначає, що не брала участі у справі і не була присутня при її розгляді, оскільки позивачкою у справі недостовірно вказано її адресу місця проживання. Вважає, що суд безпідставно застосував до спірних правовідносин положення ст.ст.1241,1261 ЦК України та безпідставно вказав, що вона не претендує на свою частку у спадщині і відмовляється від неї як після смерті батька, так і після смерті матері. Суд не врахував, що їх мати ОСОБА_7 єдина, хто прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5 та стала єдиним його спадкоємцем і власником всього спадкового майна. Після її смерті спадкоємцем за заповітом на ? частину всього майна є вона (апелянт). А інша незаповідана частина спадкового майна мала би поділитись між спадкоємцями за законом 1-ї черги, тобто між нею та ОСОБА_4П.(за умови, що остання прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_7В.). Таким чином, позивачка могла би претендувати лише на ? частину всього спадкового майна, що залишилось після смерті останнього з спадкодавця ОСОБА_7, а не на все майно, як зазначив у рішенні суд першої інстанції. Через незалучення її до участі у справі в належному процесуальному статусі та відсутність в судовому засіданні як третя особа вона була позбавлена можливості захистити свої права.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 06.04.2009 року у віці 80 років помер ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації актів про смерть 08.04.2009 року було зроблено відповідний запис за №«6» (Свідоцтво про смерть серії І-ТП №121208, видане 08.04.2009 року Заболотською сільською радою Радомишльського р-ну Житомирської обл.-а.с.14). Після смерті останнього залишилось спадкове майно, що складається з:

-житлового будинку з належним до нього господарськими будівлями і спорудами, які знаходиться за адресою: 12234, Житомирська область, Радомишльський район, село Заболоть, вулиця Ф. Шумовського, 5, відповідно до Довідки № 559, виданої 07.10.2016 Заболотською сільською радою Радомишльського району Житомирської області (згідно записів погосподарської книги № 2 за 2006-2009 р.р.)(а.с.26);

-земельної ділянки площею 2,4353 га. кадастровий номер :04:000:0012, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Заболотської сільської ради за межами населених пунктів Радомишльського р-ну, Житомирської обл. Правовстановлюючий документ Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №060373, виданий 31.07.2003 ОСОБА_6 райдержадміністрацією та ОСОБА_6 райвідділом земельних ресурсів Житомирської обл. (а.с.23).

Відповідно до заповіту, який був посвідчений 30.01.2006 року Заболотською сільською радою Радомишльського району Житомирської області за реєстром №3, який є чинним, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті розпорядився своїм майном наступним чином: «…1/2 свого майна, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати мені на день моєї смерті і на що я за законом матиму право заповідаю своїй дочці ОСОБА_4.» (а.с.16).

Визнаючи за позивачкою право на вказане вище спадкове майно, суд першої інстанції виходив з того, що вона прийняла спадщину та є єдиною спадкоємицею померлого спадкодавця.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можливо. Оскільки вони суперечать обставинам справи та не підтверджені доказами.

Так, із змісту довідки №171 від 26.08.2010 року, виданої Заболотською сільською радою Радомишльського району Житомирської області вбачається, що дружина померлого ОСОБА_7 є єдиним спадкоємцем свого померлого чоловіка ОСОБА_5 (а.с.25).

Зі змісту довідки цієї ж сільської ради №560 від 07.10.2016 року вбачається, що померлий ОСОБА_5 на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім померлого в цьому жилому будинку на день його смерті та протягом шести місяців після його смерті постійно проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_7В.(а.с.27).

З матеріалів Спадкової справи №227(2009) до майна померлого 06.04.2009 року ОСОБА_5 вбачається, що 27.04.2009 року до ОСОБА_6 державної нотаріальної контори Житомирської області звернулась ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини. Та зазначає, що крім неї спадкоємцями є: ОСОБА_8 дочка, ОСОБА_3 дочка (а.с.50, спадкова справа а.с.3). Заява про відмову від спадщини у спадковій справі відсутня.

Проте, доказів, які б підтверджували факт прийняття спадщини саме позивачкою в порядку, визначеному ст.ст.1268,1269 ЦК, остання не надала.

Судом також встановлено, що 04.05.2016 року у віці 83 роки померла мати позивачки та третьої особи ОСОБА_7, про що в книзі реєстрації актів про смерть 04.05.2016 року було зроблено відповідний запис за №«5», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 286535, яке видане 04.05.2016 року Заболотською сільською радою Радомишльського р-ну Житомирської обл.(а.с.13).

Після смерті останньої залишилось спадкове майно, що складається з:

-земельної ділянки площею 2,3986 га. кадастровий номер :04:000:0011, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Заболотської сільської ради за межами населених пунктів Радомишльського р-ну Житомирської обл. Правовстановлюючий документ Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 060372, виданий 31.07.2003 ОСОБА_6 райдержадміністрацією та ОСОБА_6 райвідділом земельних ресурсів Житомирської обл. (а.с.24).

Відповідно до заповіту ОСОБА_7, який був посвідчений 30.01.2006 року Заболотською сільською радою Радомишльського району Житомирської області за реєстром № 2, який є чинним, остання розпорядилась своїм майном наступним чином: «…1/2 свого майна, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати мені на день моєї смерті і на що я за законом матиму право заповідаю своїй дочці ОСОБА_3.» (а.с.15).

Зі змісту довідки №546 від 23.09.2016 року, виданої Заболотською сільською радою Радомишльського району Житомирської області вбачається, що померла ОСОБА_7 на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. На день смерті останньої в цьому будинку ніхто постійно не проживав і не був зареєстрований (а.с.31).

ОСОБА_6 державної нотаріальної контори № 34/02-14 від 13.01.2017 року повідомляється, що у провадженні нотконтори знаходиться спадкова справа №101/2016 до майна ОСОБА_7 У спадковій справі містяться заява ОСОБА_4 від 24.10.2016 року за №318 про прийняття спадщини після матері ОСОБА_7 Свідоцтво про право на спадщину станом на 13.01.2017 року ОСОБА_6 державною нотаріальною конторою не видавалася (а.с.45).

Крім того, спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла ОСОБА_3 (а.с.82). Заява останньої про відмову від спадщини у справі відсутні.

За таких обставин безпідставними є висновки суду про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері.

У справі відсутні докази про відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на підставі поданих спадкоємцями заяв. Отже, відсутні підстави вважати, що спір підлягає розгляду в судовому порядку.

Відповідно до роз»яснень, що викладені пункті 24 Постанови №7 Пленуму Верховного СУДУ України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження по справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і а законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Проте, ОСОБА_3 до участі у справі в якості відповідача не залучена.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що третя особа ОСОБА_3 не була належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, хоча таке повідомлення є обов»язковим і остання обгрунтовує цим доводи апеляційної скарги.

За наведених обставин та відповідно до положень ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові.

При цьому на користь третьої особи суд стягує з позивачки понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 березня 2017 року скасувати, ухваливши нове.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права на спадщину за законом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1146,8 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 22.02.2018 року.