справа № 156/1082/17
Провадження № 2/156/30/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,

за участю секретаря Салатюк Г. В.,

представника позивача-відповідача ОСОБА_1

відповідачів-позивачів ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_5 , представник - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області про визнання права власності на 2/5 частини житлового будинку, за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області про визнання права власності по 1/5 частині житлового будинку -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на 2/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1, мотивуючи його тим, що вищевказане господарство відносилось за суспільною групою до категорії «колгоспний двір», головою якого була ОСОБА_6 За життя вона склала заповіт та все своє майно заповіла в рівних частках дітям - йому та брату. Після смерті ОСОБА_6 протягом визначеного законодавством терміну, спадщину за заповітом ніхто із вказаних у заповіті спадкоємців не прийняв, тому, спадщина відкрилась за законом. Спадщину після смерті матері прийняв батько - ОСОБА_7, оскільки на день відкриття спадщини він постійно проживав із спадкодавцем. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 помер, заповіту не залишив. Він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька, його брат - ОСОБА_2 з аналогічною заявою до нотаріуса не звертався тому, вважається таким, що спадщину не прийняв. При оформленні спадщини, державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю у нього правовстановлюючого документу на житловий будинок. Тому, він змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

В ході розгляду справи ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_5 та Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області про визнання права власності за кожним по 1/5 частині житлового будинку АДРЕСА_1.

Представник Позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі з мотивів, наведених у позовній заяві та просила його задовольнити. Зустрічний позов визнала повністю та проти його задоволення не заперечила

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 первісний позов визнали повністю та не заперечили проти його задоволення. Зустрічний позов підтримали повністю та просили його задовольнити.

Від представника Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області також надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

В судовому засіданні встановлено, що за ОСОБА_6 значиться житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Павлівської сільської ради № 559 від 05.10.2017 року (а.с. 13). Вищевказане господарство було віднесеним до суспільної групи колгоспний двір. Даний факт підтверджено довідкою Павлівської сільської ради № 567 від 12.10.2017 року (а.с. 15). Станом на 15 квітня 1991 року у вказаному житловому будинку були зареєстровані та проживали: голова двору - ОСОБА_6, її чоловік - ОСОБА_7, син - ОСОБА_2, невістка - ОСОБА_3 та внук - ОСОБА_4 (а.с.15, 16). Таким чином, членами колгоспного двору являлося п'ятеро осіб, які відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) володіли рівними частками житлового будинку (по 1/5 частці).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.11). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Останнім місцем проживання спадкодавця був будинок АДРЕСА_1 (а.с.13).

За життя ОСОБА_6 склала заповіт посвідчений 10 лютого 2004 року секретарем Павлівської сільської ради та зареєтрований за № 10, за яким все належне їй майно заповіла в рівних долях ОСОБА_5 і ОСОБА_2 (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом. Визначені у заповіті спадкоємці на час відкриття спадщини проживали окремо від спадкодаця, тому знідно ст. 1269 ЦК України повинні були подати нотаріусу відповідні заяви. Однак, із заявами про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк до нотаріуса не звернулися, а тому вважаються такими, що спадщину не прийняли (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Спадщину за законом прийняв чоловік спадкодавця - ОСОБА_7, як спадкоємець першої черги за законом, який на час смерті постійно проживав разом із спадкодавцем та фактично вступив у володіння та користування спадковим майном. Таким чином, частка в майні колгоспного двору ОСОБА_7 збільшилася до 2/5 ( належна 1/5 частка та 1/5 частка успадкована після смерті дружини).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.12). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Останнім місцем проживання спадкодавця був будинок АДРЕСА_1.

Заповіту ОСОБА_7 не залишив, тому спадщина відкрилась за законом. Спадкоємцями першої черги згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України є діти спадкодавця - ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно відповіді Іваничівської державної нотаріальної контори № 1573/01-16 від 16.11.2017 року спадкова справа на ім'я ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в державній нотаріальній конторі заведена під номером 333/2010 (а.с.29). З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті батька, подавши до Іваничівської державної нотаріальної контори відповідну заяву (а.с.36).

23 жовтня 2017 року постановою Іваничівської державної нотаріальної контори державний нотаріус ОСОБА_8 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.18).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що ОСОБА_5 набув право власності на 2/5 частини спадкового житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України, а тому первісний позов підлягає до повного задоволення.

Щодо зустрічного позову, суд зазначає, що в судовому засідані встановлено та підтверджено відповідними доказами той факт, що станом на 15 квітня 1991 року у житловому будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали, зокрема: ОСОБА_2, його дружина - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_4, всі вони являлися членами колгоспного двору і відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) володіли рівними частками житлового будинку (по 1/5 частці), тому зустрічний позов також підлягає повному задоволенню.

Керуючись ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 392, 1233, 1261, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканцем АДРЕСА_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), мешканцем АДРЕСА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), мешканкою АДРЕСА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4), мешканцем АДРЕСА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2018 року.

Суддя І. М. Нєвєров