АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1658/18 Справа № 183/7057/16 Головуючий у 1 й інстанції - Майна Г. Є. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, позивач посилалася на те, що їй на праві власності належать земельна ділянка площею 3,3800 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та земельна ділянка площею 1,4500 га, кадастровий номер НОМЕР_3, які розташовані на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 30 листопада 2016 року з Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 74396460 та № 74400174 вона дізналась про те, що зазначені земельні ділянки були передані ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» на підставі додаткової угоди про заміну сторони в зобов'язанні б/н від 03 лютого 2016 року до договору оренди земельної ділянки № 322 від 28 липня 2004 року, зареєстрованого Криворізьким міським управлінням юстиції 05 квітня 2016 року, зазначені додаткові угоди до договору оренди земельної ділянки № 322 від 28 липня 2004 року вона не укладала, своє волевиявлення на їх укладання не виявляла. Тому просила визнати недійсною з моменту укладання додаткову угоду про заміну сторони в зобов'язанні, б/н від 03 лютого 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 28 липня 2004 року, площею 3,3800 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, нібито укладеної між нею та ТОВ Агрофірми «Олімпекс-Агро», зареєстрований у Криворізькому міському управлінні юстиції 05 квітня 2016 року та визнати недійсною з моменту укладання додаткову угоду про заміну сторони в зобов'язанні, б/н від 03 лютого 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 28 липня 2004 року, площею 1,4500 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, нібито укладеної між нею та ТОВ Агрофірми «Олімпекс-Агро», зареєстрований у Криворізькому міському управлінні юстиції 05 квітня 2016 року.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано недійсною додаткову угоду про заміну сторони в зобов'язанні, без номеру, від 03 лютого 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 28 липня 2004 року, укладену від імені орендодавця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) і орендаря ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» () щодо земельної ділянки площею 3,3800 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстровану державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 05 квітня 2016 року. Визнано недійсною додаткову угоду про заміну сторони в зобов'язанні, без номеру, від 03 лютого 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 28 липня 2004 року, укладену від імені орендодавця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) і орендаря ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» () щодо земельної ділянки площею 1,4500 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстровану державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 05 квітня 2016 року. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» просить рішення суду від 20 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоду встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Статтями 14, 18, 20 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди укладається у письмовій формі і набуває чинності після його державної реєстрації, яка проводиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Зазначена норма відповідає принципу свободи договору, передбаченому у ст. 6 та ст. 627 ЦК України. Крім того, вказані норми кореспондуються із ч. 3 ст. 203 ЦК України, що визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, а саме волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5-6 ст. 203 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину.

З матеріалів справи вбачається ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, виданого 28 листопада 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25288, належала земельна ділянка загальною площею 4,830 га: кадастровий номер НОМЕР_3, площею 3,3800 га (рілля 3,3800 га), та кадастровий номер НОМЕР_2, площею 1,4500 га (рілля 1,4500 га), яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.9).

У 2004 році між ОСОБА_3 та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» було укладено договір оренди землі, зареєстрований Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 04-04-126-00322 від 28 квітня 2004 року, у відповідності до якого ОСОБА_3 передала належну їй земельну ділянку в оренду ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» строком на 4 роки 11 місяців 29 днів. Сторони погодили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору становила - 55 016 грн. 91 коп. (а.с.40).

04 травня 2009 року між ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» та ОСОБА_3 були укладені додаткові угоди до договору оренди земельної ділянки від 28 квітня 2004 року, які були зареєстровані в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинені записи за № 04-09-126-01799 та 04-09-126-01792, згідно зазначених додаткових угод строк дії основного договору продовжено до 31 грудня 2021 року (а.с.41, 42).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с.8).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 листопада 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1456, позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 4,830 га: кадастровий номер НОМЕР_3, площею 3,3800 га (рілля 3,3800 га), та кадастровий номер НОМЕР_2, площею 1,4500 га (рілля 1,4500 га), яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

03 лютого 2016 року від імені ОСОБА_2 було укладено додаткові угоди про заміну сторони в зобов'язанні до договору оренди землі № 322 від 08 липня 2004 року з ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро», які зареєстровано у Криворізькому міському управлінні юстиції 05 квітня 2016 року, згідно яких позивач виступила в якості орендодавця земельних ділянок за основним договором (а.с.43).

Позивач ОСОБА_2, звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, зазначала, що вона не підписувала вказані додаткові угоди.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2017 року у справі було призначено судову почеркознавча експертизу, на розгляд якої ставилися питання, чи виконані від імені ОСОБА_2 підписи у вказаних додаткових угодах (а.с. 56-57).

Висновком експерта № 2493-17 від 27 вересня 2017 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Орендодавець» у Додатковій угоді про заміну сторони в зобов'язанні, б/н від 03 лютого 2016 року до договору оренди земельної ділянки № 322 від 28 липня 2004 року, зареєстровану державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4, про що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29144756 від 07 квітня 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про інше речове право 14061133- виконаний - не ОСОБА_2, а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Орендодавець» у Додатковій угоді про заміну сторони в зобов'язанні, б/н від 03 лютого 2016 року до договору оренди земельної ділянки № 322 від 28 липня 2004 року, зареєстровану державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4, про що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29131625 від 06 квітня 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про інше речове право 14048980 - виконаний - не ОСОБА_2, а іншою особою (а.с.93-97).

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» не надали жодного доказу, який би спростовував висновок експертизи.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в момент укладення оспорюваних додаткових угод про заміну сторони у зобов'язанні, було відсутнє вільне волевиявлення учасника правочину - орендодавця, яке б відповідало його внутрішній волі, гарантоване особі згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України, що є підставою для визнання цих угод недійсними відповідно до положень ч. 1 ст. 215 ЦК Українита дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання додаткових угод недійсними з моменту їх укладання, пославшись на відсутність волевиявлення ОСОБА_2, як власника земельної ділянкина укладення спірних додаткових угод про заміну сторони у зобов'язанні, оскільки позивач їх не підписувала, повноваження на це іншій особі не надавала, тому вірно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги про отримання позивачем орендної плати за 2013-2016 роки не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача у даній справі з цих підстав.

Доводи апеляційної скарги про не встановлення судом того, хто ж саме виконав підписи від імені позивача в оскаржуваних угодах є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом всіх обставин справи та не належним чином дослідження розрахунку заборгованості є необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро» - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді