У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Саламон О.Б.

при секретарі Солодухіній Н.С.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання частково недійсним договору дарування, виділ часток у спільній сумісній власності та визнання права власності у порядку спадкування за законом на 1/3 частку АДРЕСА_1.

Представник позивача подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/3 частку АДРЕСА_1, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду по справі та поновлення порушених прав позивача, оскільки відповідач ОСОБА_6 може здійснити відчуження спірної квартири. При цьому зазначає, що застосування такого заходу забезпечення позову не призведе до порушення прав відповідачів.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. У відповідності до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Разом з цим, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Приймаючи до уваги те, що позивач ставить вимогами позову визнання недійсним договору дарування АДРЕСА_1, виділення частки у праві власності на вказану квартиру та визнання права власності на частину квартири, що свідчить про наявність реального спору між сторонами та наявність загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, враховуючи, що позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту саме на 1/3 частину спірної квартири, яка є предметом спору, що співмірно з заявленими позовними вимогами, суд дійшов до висновку про задоволення вимог заяви.

Зокрема, вказаний захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання рішення в разі забезпечення позову та не призводить до порушення прав та законних інтересів інших осіб, оскільки позивач просить накласти арешт лише на 1/3 частку спірної квартири, та право власності відповідачів саме на вказану частку квартири ним оспорюється, що не позбавляє можливості власникам квартири та іншим особам користуватись вказаною квартирою та здійснювати свої права по відношенню до неї.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про забезпечення позову- задовольнити.

Накласти арешт на 1/3 частку АДРЕСА_2, загальною площею 55, 4 кв.м., житловою площею 28, 7 кв.м., реєстраційний номер №000, належну на праві власності ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві (м. Київ, вул. Бальзака, 64).

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва апеляційної скарги. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а у разі постановлення ухвали поза межами судового засідання або в судовому засідання у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту підписання ухвали суддею (суддями).

Оскарження цієї ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали суду складений 30.01.2018 р.

Суддя О.Б. Саламон