Справа №473/3402/17 08.02.2018
Провадження №22-ц/784/386/18
Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2018 року м. Миколаїв

справа № 473/3402/17-ц

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Лівінського І.В.,

розглянувши без повідомлення та виклику сторін апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області постановлену 10 січня 2018 року суддею Старжинською О.Є. в приміщенні цього ж суду (дата складання повного тексту ухвали - цього ж дня),

у цивільній справі за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

до ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості

У С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 3 листопада 2017 року частково задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк», на користь позивача з ОСОБА_1 стягнуто 10 733, 06 грн. кредитної заборгованості та 1 459, 20 грн. судових витрат.

17 листопада 2017 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на заочне рішення.

Ухвалою судді апеляційного суду Миколаївської області від 28 листопада 2017 року апеляційну скаргу повернуто апелянту у зв'язку з порушенням спеціального порядку перегляду заочних рішень, передбаченого статтею 228 ЦПК в чинній на той час редакції.

5 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення. В заяві просила поновити строк звернення з такою заявою, посилаючись на те, що строк на подачу заяви пропустила у зв'язку з оскарженням заочного рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 січня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні строку на звернення з заявою про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт посилалась на те, що помилково обрала апеляційний порядок оскарження заочного рішення тому, що в резолютивній частині цього рішення суд зазначив саме цей спосіб оскарження.

Перевіривши законність та обгрунтованість ухвали від 10 січня 2018 року в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку, суд першої інстанції виходив з того, що копію заочного рішення ОСОБА_1 отримала 18 листопада 2017 року, а до суду з заявою про перегляд заочного рішення звернулась 5 грудня 2017 року, тобто за межами десятиденного строку, встановленого статтею 228 ЦПК в редакції, чинній на той час. Зазначена відповідачкою причина пропуску цього строку, а саме помилкове звернення з апеляційною скаргою на заочне рішення, не може вважатись поважною, а, навпаки, свідчить про відсутність такої причини.

Проте не з усіма висновками суду можна погодитись.

За правилами статті 228 ЦПК у редакції, чинній на час ухвалення заочного рішення, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Із закінченнм цього строку право на вчинення процесуальної дії втрачається, а документи, подані після його закінчення, залишаються без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК в чинній редакції суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Закон не містить переліку причин, які можуть бути визнані поважними, але судова практика вважає такими обставини, які перешкоджали стороні дотриматись встановлених строків та своєчасно вчинити процесуальну дію.

При цьому суду необхідно виходити з мети встановлення процесуальних строків, які покликані забезпечити гарантованість і реальність судового захисту, стабільність, чіткість і визначеність процесуальних правовідносин; а також враховувати принципи, запроваджені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), зокрема, «правовірність обмеження» права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд), в тому числі «надмірний формалізм» у застосуванні процесуальних норм, принцип «правової визначеності» тощо.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» ухвалене судом 3 листопада 2017 року.

В резолютивній частині заочного рішення зазначено загальний порядок його оскарження в апеляційному порядку та додано, що заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (а.с. 42-43).

Представник відповідачки ознайомився з матеріалами справи 17 листопада 2017 року (а.с. 45). Копію судового рішення відповідачка ОСОБА_1 отримала 18 листопада 2017 року (а.с. 56).

17 листопада 2017 року від імені ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу (а.с. 48-49), яка ухвалою судді апеляційного суду від 28 листопада 2017 року повернута апелянту у зв'язку з порушенням спеціального порядку перегляду заочних рішень.

Копію ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 отримала 30 листопада 2017 року, а 5 грудня 2017 року подала заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 58, 121).

Встановлені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 без зайвих зволікань у встановлений законом строк виказала свою незгоду з заочним рішенням та його оскаржила, а помилкове застосування нею способу оскарження (апеляційний порядок) стало наслідком нечіткого (двоякого) за змістом викладення судом порядку оскарження заочного рішення.

Крім того, колегія враховує і мету запровадження законодавцем спеціального перегляду заочного рішення, право на яке ОСОБА_1 була позбавлена формальним підходом до застосування процесуальних норм.

Перегляд заочного рішення судом, який його ухвалив, за заявою відповідача дає можливість відповідачу компенсувати його невигідне становище, коли суд розглянув справу у його відсутності, а суду - можливість усунути не тільки наслідки розгляду справи лише на підставі матеріалів позовної заяви, а й допущені порушення процесуальних норм при розгляді справи у спрощеному порядку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрито 25 жовтня 2017 року, а судовий розгляд призначено на 3 листопада 2017 року (а.с. 37).

Копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду на 3 листопада 2017 року ОСОБА_1 отримала 31 жовтня 2017 року (а.с. 40), тобто з порушенням строків, передбачених частиною 4 статті 74 ЦПК, що позбавило її можливості своєчасно викласти заперечення проти позову.

Відомостей про виклик в судове засідання представника позивача матеріали справи не містять.

Справу розглянуто у відсутності сторін на підставі матеріалів позовної заяви, а саме розрахунку заборгованості, який зроблений банком (а.с. 5-8), та копії заяви позичальника, яка надана у вигляді, що унеможливлює з'ясування її змісту (а.с. 9).

Усунення порушень процесуальних норм на стадії перегляду заочного рішення судом, який його ухвалив, сприятиме реалізації прав відповідача, всебічному з'ясуванню всіх суттєвих обставин справи, що є обмеженим на стадії апеляційного розгляду.

Таким чином, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність поважних причин для поновлення строку ОСОБА_1 на подачу заяви про перегляд заочного рішення, що має ознаки «надмірного формалізму» у застосуванні процесуальних норм, та вважає доцільним його поновити відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК.

Поновлення строку, пропущеного відповідачкою на незначну кількість днів (7 днів), не порушить принцип «правової визначеності», запроваджений Конвенцією.

Вирішуючи питання про можливість оскарження постанови апеляційного суду в касаційному порядку (пункт 2 частини 1 статті 389 ЦПК), колегія суддів виходить з того, що суд першої інстанції, відмовивши у поновленні процесуального строку, не вирішував питання про повернення заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 січня 2018 року скасувати.

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 3 листопада 2017 року.

Справу направити до того ж суду для розгляду заяви про перегляд заочного рішення за правилами статті 287 ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: І.В.Лівінський

В.В.Коломієць

---------------------------------

Повний текст постанови складено 8 лютого 2018 року.