Справа №560/1626/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Катюха К.В.,

представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Згідно п.9 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Орв'яниця по вул.Центральна, 107 Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 09 листопада 2017 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері ОСОБА_6, померлої 16 вересня 2002 року, яка в свою чергу фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її після смерті свого чоловіка ОСОБА_7, який помер 01 квітня 1999 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 01 квітня 1999 року помер її батько, який за життя мав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Орв'яниця по вул.Центральна, 107 Дубровицького району Рівненської області. Після смерті батька відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом, так як заповіту він не залишив, яку прийняла її мати ОСОБА_6 на підставі ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини. Вона вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала. 16 вересня 2002 року померла і мати ОСОБА_6 Після смерті матері відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом, так як заповіту вона також не залишила. Напротязі останнього року мати хворіла,а тому цей час і до дня її смерті вона проживала разом з нею в її будинку, з якою вела спільне господарство, доглядала її до смерті, яку і поховала. Після смерті матері вона користується її будинком, присадибною земельною ділянкою, а також рухомим майном і фактично прийняла спадщину вступивши в управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Оформити спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право на спадщину, яке було б тим необхідним правовстановлюючим документом, немає можливості у зв'язку з неможливістю отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно того, що спадкодавець є власником житлового будинку, який розташований в с.Орв'яниця по вул.Центральна, 107 Дубровицького району. На даний час оформити первинну реєстрацію права власності на на батька ОСОБА_7 або матір ОСОБА_6 та внести дані про них, як власника до реєстру прав власності на нерухоме майно уже неможливо у зв'язку з їх смертю.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися. У своїх заявах просять справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Вислухавши представника позивача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно довідки №511/01-09 від 01.12.2017 року, виданої приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_8 (а.с.23) відносно майна померлої ОСОБА_6 спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке належало померлій.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №050578 (а.с.5) ОСОБА_7 помер 01.04.1999 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №14.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_7 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по вул.Центральна,107 в с.Орв'яниця Дубровицького району, що підтверджується довідкою Соломіївської сільської ради №2344 від 27.11.2017 року(а.с.6).

З виписки з погосподарської книги, виданої 27.11.2017 року №2349 Соломіївською сільською радою (а.с.15) вбачається, що згідно погосподарської книги №2 за 1996 - 2000 роки особовий рахунок №462 будинок №107 (рік забудови 1968 р.) по вул.Центральна в с.Орв'яниця Дубровицького району Рівненської області рахується за ОСОБА_7

Оскільки на день смерті ОСОБА_7 його дружина ОСОБА_6 проживала з ним, що підтверджується довідкою №2344 від 27.11.2017 року (а.с.6), остання, у відповідності до ст.549 ЦК України, в редакції 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини вважається такою, що прийняла спадщину, так як вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_6 своїх спадкових прав на житловий будинок №107 по вул.Центральна в с.Орв'яниця Дубровицького району юридично не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №080553 (а.с.7) ОСОБА_6 померла 16.09.2002 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №24.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з її смертю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_6 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по вул.Центральна, 107 в с.Орв'яниця Дубровицького району, що підтверджується довідкою Соломіївської сільської ради №2341 від 27.11.2017 року(а.с.9).

Згідно довідки №2442 від 12.12.2017 року, виданої Соломіївською сільською радою (а.с.16) ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 16.09.2002 року вступила в управління та володіння спадковим майном на підставі ст.ст.529, 549 ЦК України в редакції 1963 року.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок, збудований в 1968 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_7 набув право власності на житловий будинок №107 по вул.Центральна в с.Орв'яниця, хоча і не здійснив їх державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок як за ОСОБА_7 так і за ОСОБА_6 є неможливою, оскільки їх цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_2, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлої ОСОБА_6, яка прийняла спадщину, але юридично не оформляла її після смерті чоловіка ОСОБА_7, і набула права власності на нього.

Керуючись ст.ст.328, 392, 1216, 1296 ЦК України, ст.ст.12, 81, 141, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Орв'яниця по вул.Центральна, 107 Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 09 листопада 2017 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері ОСОБА_6, померлої 16 вересня 2002 року, яка в свою чергу фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її після смерті свого чоловіка ОСОБА_7, який помер 01 квітня 1999 року..

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_9