Справа № 580/1429/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2018 року м.Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В.
позивачки - ОСОБА_1, представника позивачки - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Лебединська міська рада Сумської області про виділ частки із складу земельної ділянки;
Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що їй належить 59/100 частин домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1. На даний час, державний акт, що посвідчував право власності на землю НОМЕР_3 втратив чинність, оскільки відбувся перехід права власності від колишніх співвласників спірної земельної ділянки до відповідача. Тому позивачка позбавлена можливості оформити свої права на неї, та у неї з сусідами постійно виникають суперечки щодо її використання. Том, вона просить суд провести розподіл земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 між співвласниками відповідно до ідеальних часток співвласників у домоволодінні та виділити їй 59/100 частин земельної ділянки, відповідно до ідеальних часток співвласників та фактичного використання житлового будинку, господарських будівель та споруд.
В судовому засіданні позивачка та її представник ствердили позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки свого представника. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:
ОСОБА_1 та ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 січня 1995 року , реєстровий № 2-189 (а.с. 8), в рівних частках кожному належить 59/200 частин будинку по АДРЕСА_1 та відповідна частка надвірних будівель за вищевказаною адресою. Вказаний факт також стверджується копією технічного паспорту (а.с. 9-12) та довідкою КП «БТІ виконавчого комітету Лебединської міської ради» від 09.02.2016 року № 27 (а.с. 33).
Рішенням третьої сесії двадцять четвертого скликання Лебединської міської ради Сумської області від 30.07.2002 року (а.с. 13) вирішено передати ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у приватну власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 площею 0,0428 га.

Відповідно до державного акту про право приватної власності на землю НОМЕР_3 (а.с. 14) земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 - 41/200, ОСОБА_6 - 41/200, ОСОБА_1 - 59/200, ОСОБА_4 - 59/200.

Право власності на частину земельної ділянки по АДРЕСА_1, що належало ОСОБА_5 - 41/200, ОСОБА_6 - 41/200, відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. 29.12.2002 року за реєстровим № 5373, перейшло до ОСОБА_3, що стверджується копією листа приватного нотаріуса вих. № 1906 /01-16 від 14.11.2015 року. У вказаному листі також роз'яснено, що, позивачці та її сину для того щоб отримати державний акт, та новому співвласнику земельної ділянки - ОСОБА_3, необхідно одночасно з'явитися до нотаріуса.

Факт того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 передано у приватну власність 59/200 частин кожному земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0430 га стверджується копією довідки про правовий статус земельної ділянки № 209 від 26.11.2015 року (а.с. 16), крім того, у вказаній довідці зазначено, що державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 Та ОСОБА_4 не виготовлявся. Обмеження та сервітути на земельну ділянку не зареєстровані.

ОСОБА_1 зверталася до Лебединської міської ради Сумської області з питанням щодо виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки між власниками квартир будинку АДРЕСА_1 Їй листом від 18.05.2016 року № 113 (а.с. 18) було роз'яснено що для надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за вищевказаною адресою необхідні письмові заяви від всіх власників квартир будинку. Рекомендовано звернутися до будь-якого суб'єкта господарювання для виготовлення технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі.

Також ОСОБА_1 зверталася до ПАТ «Сумигаз» з питанням підключення житлового будинку до газових мереж, на що їй була надана відповідь № 338 від 20.11.15 (а.с. 19), в якій роз'яснено порядок підключення та зазначений перелік документів серед якого, зокрема, документ, що підтверджує право власності або користування земельною ділянкою з графічним планом. Крім того, адвокат Стеценко В.М.. що діяв і інтересах позивачки, також звертався до Лебединського цеху Сумського управління по експлуатації газового господарства, на що отримав відповідь від 02.02.2-16 за вих. № 26 (а.с. 32), що він має звернутися до оператора ГРМ і в визначений перелік документів також входить копія документу яким визначено право власності чи користування замовника на об'єкт та копію документа що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку.

Також ОСОБА_1 зверталася до Лебединської міської ради по питанню влаштування трубчатого колодязя на своїй частині домоволодіння, згідно відповіді № 305 від 21.05.07 р. (а.с. 20), їй пояснено, що вона має право на влаштування трубчатого колодязя, однак він повинен розміщатися на відстані 1 м від фундаментів будинків і споруд. Рекомендовано закріпити існуючі земельні межі державними актами на земельні ділянки спільно з співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1.

Все це свідчить про те, що власник позбавлений можливості вільно володіти та розпоряджатися належним майном, бо для облаштування садиби, зокрема, встановлення колодязя, підключення житлового будинку до газових мереж неможливо без виділення в натурі земельної ділянки, оскільки відповідні установи вимагають закріплення існуючих меж земельних ділянок правовстановлюючими документами на землю та надання їм вказаних документів.

Фізична особа підприємець ОСОБА_10 відмовив ОСОБА_4 у виготовленні технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 в зв'язку з відсутністю документів що посвідчують право виконувати роботи від імені співвласників земельної ділянки (а.с. 31).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_4 (а.с. 104). Спадкоємицею померлого є його мати - ОСОБА_1 Вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що зареєстровано в реєстрі № 4490 (а.с. 109) на 59/200 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 та зареєструвала право власності на вказане майно, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 14).

З висновку судової земельно-технічної експертизи № 1140 від 17.02.2017 року (а.с. 75-88) встановлено, що в межах наданих на дослідження матеріалів дослідженням встановлено, що надати варіанти виділу позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 59/100 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, відповідно ідеальних часток співвласників та фактичного використання житлового будинку, господарських будівель та споруд не видається за можливе у зв'язку з відсутністю даних, щодо сформованої земельні ділянки, щодо її реєстрації у Державному земельному кадастрі та щодо Державної реєстрації речових прав на земельну ділянку.

Відповідно до проведених розрахунків, на розгляд суду запропоновано два варіанти роздільного порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, відповідно ідеальних часток співвласників та фактичного використання житлового будинку, господарських будівель та споруд. Площі запропонованих земельних ділянок складають: Варіант 1 (додаток № 4); 1, II співвласники (ОСОБА_11, ОСОБА_4.) - 427 кв.м; III співвласник (ОСОБА_12) - 297 кв.м.; варіант 2 (додаток № 5).: 1, II співвласники (ОСОБА_11, ОСОБА_4.) - 427 кв.м; III співвласник (ОСОБА_12) - 297 кв.м..

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316, ст. 317, ч.ч. 1-3 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Власникові належать орава володіння, користування та розпоряджання, своїм майном. На зміст права власності не виливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. ч. l, 3, 4 ст. 88, ч. ч. 1, 2 ст. 152, ч. 1, 2 ст. 158 3К України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян ці юридичних осіб, а також спроби щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358, ч.ч. 1,3 ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що с у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Ст.ст. 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.

За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне здійснити поділ земельної ділянки, розташованої в м. Лебедині по вул. М. Хвильового (Фрунзе), 49, між її співвласниками відповідно до ідеальних часток співвласників у домоволодінні.

Заслухавши думку сторони позивача, дослідивши доказу у справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та покласти в основу рішення варіант поділу запропонований експертом в додатку №5, варіанту 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № 1140 від 17.02.2017 року (а.с.75-88) оскільки він відповідає порядку користування земельною ділянкою, який склався між співвласниками земельної ділянки, не порушує рівність часток та не потребує витрат на влаштування окремих входів та рекультивації земельної ділянки, а також необхідність встановлення меншої кількості сервітутів.

Крім того суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 355, 356, 358, 364 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 88, 152, 158 Земельного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 206, 259, 265, 271, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРIШИВ:

Вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Лебединська міська рада Сумської області про виділ частки із складу земельної ділянки, задовольнити в повному обсязі.

Розподілити земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 між її співвласниками відповідно до ідеальних часток співвласників, виділивши ОСОБА_1 59/100 частин земельної ділянки, відповідно до висновку земельно-технічної експертизи № 1140 від 17.02.2017 року варіант 2 додаток 5 виділивши ОСОБА_13 427 кв.м. ОСОБА_3 297 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 судові витрати: судовий збір сплачений позивачкою при зверненні до суду в розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати за проведення судової експертизи в розмірі 3523 грн. 20 коп., всього стягнувши 4074 грн. 40 коп.

Повний текст рішення виготовлений 26 січня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Суддя Бакланов Р. В.