Ухвала

29 січня 2018 року

м. Київ

справа № 640/2543/16-ц

провадження № 61-165ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби Безпеки України в Харківській області про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Підпунктом 14 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» встановлено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За змістом статті 325 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Згідно зі статтею 319 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Із касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржувана ухвала апеляційного суду Харківської області проголошена

27 листопада 2017 року. Таким чином, останнім днем оскарження, є

18 грудня 2017 року. Заявник звернувся до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою 19 грудня 2017 року, що підтверджується відтиском штемпеля на конверті, і питання про поновлення строку на касаційне оскраження не порушує.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповноважними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявнику слід надіслати на адресу суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження при цьому навести поважні причини пропуску строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Із касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржуваною ухвалою апеляційного суду Харківської області від

27 листопада 2017 року залишено без змін рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 січня 2017 року і питання про його перегляд скаржником не порушується.

Відповідно до пунктів 4 та 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується; клопотання особи, яка подає скаргу.

Крім того у касаційній скарзі заявником зазначено Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

За таких обставин, заявнику слід надіслати на адресу суду касаційної інстанції нову редакцію касаційної скарги, яка повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України.

Крім того, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. Заявником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» з посиланням на неможливість сплатити судового збору, оскільки відносно ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_1 на обґрунтування своїх вимог надано довідки державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)» від 14 грудня 2017 року

згідно яких ОСОБА_1 утримується під вартою в дільниці слідчого ізолятору при державній установі «Качанівська виправна колонія (№ 54)» строком до 13 січня 2018 року, особистого рахунку та заробітної плати немає.

Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору не може бути задоволено, оскільки перебування ОСОБА_1 в місцях позбавлення волі не свідчить про відсутність коштів для сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи те, що позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру (спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди), за подання позовної заяви повинно бути сплачено 551 грн 20 коп. судового збору. Заявник за подання касаційної скарги має сплатити 1 102 грн 40 коп. (551 грн 20 коп. х 200%) судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило