Справа № 522/2008/18
Провадження № 6/522/211/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Одесі подання Першого Приморського відділу державної виконавчої службим. ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Перший Приморський відділ державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до суду 05.02.2018 року з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як керівника ТОВ «Регіональний центр земельних реформ» до виконання зобовязань, покладених на ТОВ «Регіональний центр земельних реформ» наказом № 916/2459/15, виданим 18.09.2015 року Господарським судом Одеської області про стягнення грошових коштів на користь ДК «Укроборонпром» ДП «Спеціальне конструкторське бюро «Молнія» та наказом № 916/84/17, виданим 10.05.2017 року Господарським судом Одеської області про стягнення грошових коштів на користь держави.

Подання підписано головним державним виконавцем Офіцеровою Л.Л. Заявник мотивує вимоги тим, що у відділі на виконанні знаходиться наказ № 916/2459/15, виданий 18.09.2015 року Господарським судом Одеської області про стягнення грошових коштів з ТОВ «Регіональний центр земельних реформ»на користь ДК «Укроборонпром» ДП «Спеціальне конструкторське бюро «Молнія» та наказ № 916/84/17, виданий 10.05.2017 року Господарським судом Одеської області про стягнення грошових коштів з ТОВ «Регіональний центр земельних реформ» на користь держави. Боржник не здійснює дій щодо погашення заборгованості, керівником ТОВ «Регіональний центр земельних реформ» є ОСОБА_2, а тому заявник просить обмежити його у праві виїзду за межі держави.

Дослідивши матеріали подання, перевіривши їх доказами, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Як вбачається із наданих суду документів, 21.07.2017 року головним державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження по виконанню наказу № 916/2459/15, виданого 18.09.2015 року Господарським судом Одеської області про стягнення грошових коштів з ТОВ «Регіональний центр земельних реформ» на користь ДК «Укроборонпром» ДП «Спеціальне конструкторське бюро «Молнія».

Крім того, 12.06.2017 року головним державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження по виконанню наказу № 916/84/17, виданого 10.05.2017 року Господарським судом Одеської області про стягнення грошових коштів з ТОВ «Регіональний центр земельних реформ» на користь держави.

Як вбачається із наданих суду матеріалів, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Будь-які інші документи, які підтверджують те, що дана особа є керівником ТОВ ««Регіональний центр земельних реформ» та те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, державним виконавцем не надано.

Суду не надані документи, які підтверджують, що державний виконавець виконував інші дії передбачені Законом «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства є обовязковість рішення суду (ст. 129 КУ)

Порядок здійснення права громадян України на виїзд в Україну, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України».

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або заперечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка у відповідності до ст.9 Конституції України, Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод громадян», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» є частиною національного законодавства, передбачає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

При цьому, виконання будь якого рішення є невідємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст. 6 Конституції про захист прав людини та основних свобод.

п. 34 рішення Європейського суду з прав людини, ухваленому 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, може застосовуватись судами як джерело права: «суд знову наголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним, на шкоду будь якій стороні. Важко уявити собі ситуацію, якби пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надано сторонам у спорі, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень».

Згідно ч.1,3 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Суду не надані належні та допустимі докази того, що державним виконавцем виконуються дії щодо примусового виконання виконавчого документу та відсутності реальної можливості щодо виконання судового рішення, крім обмеження свободи пересування керівника боржника.

За відсутністю даних щодо проведення виконавчих дій та відсутності реальної можливості щодо виконання судових рішень, на теперішній час немає підстав для обмеження свободи пересування ОСОБА_2

Отже, відсутність даних про те, що саме ОСОБА_2 є керівником боржника та відсутність даних про невиконання судового рішення, унеможливлює застосування судом такого заходу забезпечення виконання судового рішення, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 258-260, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення в порядку передбаченому ст.ст. 354-356 ЦПК України до Апеляційного суду Одеської області.

Суддя Л. М. Чернявська