АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/407/18 Справа № 202/2615/17 Головуючий у 1 й інстанції - Слюсар Л. П. Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Лисюк С.М.,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 в особі представника - ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, у якій просить суд: зняти арешт з всього майна ОСОБА_2, за виконавчим провадженням ВП № 5965619, ВП № 5975475, ВП №5975622 та скасувати заборону на його відчуження, в тому числі шляхом надсилання Індустріальним відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції копії відповідної постанови до органів державної реєстрації речових прав та обтяжень.

В обґрунтування зазначеної скарги заявник посилається на те, що згідно з інформаційною довідкою ним було встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація щодо арешту всього належного йому нерухомого майна. Запис про обтяження № 6467123, підставою якого є постанова державного виконавця Індустріального ВДВС ДМУЮ про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 5975475 видана 25 січня 2008 року.

Запис про обтяження № 6467160, підставою якого є постанова державного виконавця Індустріального ВДВС ДМУЮ про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 5975622 видана 25.01.2008 року.

Запис про обтяження № 6467197, підставою якого є постанова державного виконавця Індустріального ВДВС ДМУЮ про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 5965619 видана 24.01.2008 року.

По виконавчому провадженню серії ВП №5965619 від 14.04.2008 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі ст. 40, 76 Закону України «Про виконавче провадження»; по виконавчому провадженню серії ВП № 5975475 від 14.04.2008 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі ст. 40, 76 Закону України «Про виконавче провадження»; по виконавчому провадженню серії ВП №5975622 від 14.04.2008 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі ст. 40, 76 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом Індустріальний ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції сповістив його, що наразі відносно нього жодних виконавчих провадження немає.

За таких умов склалася ситуація, коли підтверджено, що в ОСОБА_2 немає ніяких зобов'язань перед іншими особами, виконавче провадження закінчено, а арешт з невідомих причин не знято, тобто він фактично позбавлений права розпорядження своїм майном через бездіяльність держаного виконавця, яка полягає у не знятті арешту з майна в той час, як арешт мав бути обов'язково знятий, а тому він вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2017 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, через свого представника, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 грудня 2007 року по цивільній справі № 2-3160/2007, з відповідача ОСОБА_2, було стягнуто: на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 7314,86 грн., витрати на проведення експертизи 400 грн., моральну шкоду у розмірі 1700 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 96 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 30 грн., а всього 9527,86 грн.; на користь ОСОБА_7- моральну шкоду у розмірі 1700 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 17 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 30 грн., а всього стягнено 1747 грн.; на користь ОСОБА_8 - моральну шкоду у розмірі 1700 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 17 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 30 грн., а всього стягнено 1747 грн.

На виконання цього судового рішення Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська 14 січня 2008 року було видано виконавчі листи № 2-3160, які стягувачами було пред'явлено до Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції.

Державним виконавцем зазначеного підрозділу ДВС було відкрито виконавчі провадження ВП № 5965916, ВП 5975475, ВП 5975622, які тривали до 14 квітня 2008 року.

Під час згаданого виконавчого провадження постановами державного виконавця було накладено арешт та застосовано заборону на відчуження усього майна, що належить боржнику ОСОБА_2: запис про обтяження № 6467123, підставою якого є постанова державного виконавця Індустріального ВДВС ДМУЮ про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 5975475, видана 25 січня 2008 року; запис про обтяження № 6467160, підставою якого є постанова державного виконавця Індустріального ВДВС ДМУЮ про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 5975622, видана 25 січня 2008 року; запис про обтяження № 6467197, підставою якого є постанова державного виконавця Індустріального ВДВС ДМУЮ про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 5965619, видана 24 січня 2008 року.

Постановами державного виконавця зазначеного відділу ДВС від 14 квітня 2008 року виконавчі листи № 2-3160 від 14 січня 2008 року було повернуто.

Відповідно до листа Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 03 жовтня 2016 року за №12306/05-40 стосовно зняття арешту з майна ОСОБА_2 зазначено, що згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» арешт можливо зняти у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документу за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат на проведення виконавчих дій). Так як боржником не було сплачено борг, виконавчий збір та витрати, у державного виконавця не було законних підстав для зняття арешту накладеного на майно боржника.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», а саме в пункті 18 роз'яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК (зараз ст. 451 ЦПК України), у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

В своїй скарзі ОСОБА_2 просив зняти арешт з всього його рухомого та нерухомого майна за виконавчими провадженнями, серія ВП №5965619, ВП №5975475, ВП №5975622 та скасувати заборону на його відчуження, в тому числі шляхом надсилання Індустріальним відділом ДВС м. Дніпропетровська копії відповідної постанови до органів державної реєстрації речових прав та обтяжень, проте скаржник не оскаржує дії державного виконавця, а тому у суду немає повноважень знімати арешт накладений державним виконавцем.

Крім того, скаржник також не позбавлений звернутися до суд із позовом про зняття арешту, у відповідності до вимог ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні скарги, обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в задволенні скарги.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування ухвали суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, тому, на думку колегії суддів, необхідно апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, залишити без змін.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М.Деркач

М.Ю. Петешенкова