РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30.01.2018 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Гулієвої М.І.

при секретарі Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу № 465/5680/17 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди , посилаючись на те, що 23.11.2016 р. по вул. Жовківська,28 у м. Львові внаслідок порушення Правил Дорожнього Руху ОСОБА_1 сталась ДТП., внаслідок якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1 . ОСОБА_1 відповідно до постанови Франківського районного суду м.Львова від 31.01.17р.визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень,передбачених ст. 122-4,124 КУпАП.Цивільно-правова відповідальність відповідачабула застрахована у ПАТ СК "ПЗУ Україна". Страховою компанією здійснено відшкодування заподіяної шкоди потерпілій особі в сумі 8580,23грн.. Просить стягнути з ОСОБА_1 8580,23 грн. , відповідно до положень ч.1 ст.1191 ЦК України, та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з"явився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.проти заочного розгляду не заперечив.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 23.11.2016р. о 12:55 год. керуючи автомобілем НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, проявив неуважність до дорожньої обстановки та під час руху заднім ходом не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, чим завдав технічних пошкоджень транспортним засобам. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б», 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.Крім цього, ОСОБА_1 23.11.2016р. о 12:55 год. керуючи автомобілем НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди не залишився на місці події та не повідомив орган чи підрозділ поліції, чим порушив вимоги п. 2.10 «а, д» ПДР України.

Згідно постанови Франківського районного суду м.Львова від ОСОБА_3визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень,передбачених ст. 122-4,124 КУпАП.

На момент ДТП автомобіль "Пежо 206" н/з НОМЕР_3 був застрахований в ПАТ СК "ПЗУ Україна".

Відповідно до звіту № ПЗУ/4213/16 від 01.12.2016 року ,вартість відновлювального ремогту пошкодженого автомобіля становить 13880,06 грн.

ПрАТ "СК"ПЗУ Україна" визнало вищевказане ДТП страховим випадком та сплатило на користь потерпілої особи ОСОБА_2страхове відшкодування в сумі 8580,23 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ "СК"ПЗУ Україна" на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 25.11.2016 року та страхового акту № UA033/L01/03 від 27.02.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 1727 від 27.02.2017 року

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акту, який складається страховиком або уповноваженою ним особою.

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування , має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено,що до страховика,який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги,яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи,відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до абз. "в" п.п. 38.1.1. п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Отже,до позивача,як страховика,який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування,перейшло право вимоги у розмірі виплаченого страхового відшкодуванн Як вбачається із ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,відшкодовується особою,яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом,використання,зберігання ао утримання якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1. слід стягнути в користь позивача 8580,23 грн.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Однак, відповідачем не надано суду заперечень та доказів на підтвердження заперечень проти позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1600 гривень.

За наведених обставин суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.12,13,80,89,258,259, 263-265,268,280- 282 ЦПК України ,суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ПЗУ Україна" 8580,23 грн. страхового відшкодування та 1600,00 грн. судових витрат, а всього 10180,23 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя М.І. Гулієва