Справа № 761/1305/18
Провадження № 2/761/3925/2018
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 січня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

12.01.2018 р. на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Разом з тим, під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 177 ЦПК України.

Як вбачається із прохальної частини вказаної позовної заяви, позивач ставить три вимоги, а саме: розірвати шлюб, визначити місце проживання дитини та стягнути аліменти.

Так, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою, становить 0,4 розміру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.).

Крім того, згідно ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подачу до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.).

Водночас згідно положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем у позовній заяві об'єднано пов'язані між собою 2 самостійні вимоги немайнового характеру, а саме про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснення, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, позивачу слід було надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду двох самостійних вимог немайнового характеру, тобто, по 704 грн. 80 коп. за кожну, а разом 1409 грн. 60 коп.

Проте, до позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору на суму лише 704 грн. 80 коп.

Отже, позивачу слід надати до суду документ, яки й би підтверджував доплату судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Таким чином, позивач повинен надати докази сплати судового збору, у розмірі 704 грн. 80 коп. за одну вимогу немайнового характеру (оригінал квитанції) (р/р 0011, , МФО 820019, Код платежу 22030001, призначення платежу - сплата судового збору за подання позовної заяви, Одержувач -УДКСУ в Шевченківському районі м. Києва, банк одержувач -ГУ ДКУ в м. Києві ).

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 175, 185, 259-261, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише в частині визначення розміру судового збору, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.). В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: