Справа №473/3775/17 30.01.2018
Провадження №22-ц/784/283/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого Прокопчук Л.М.,

Суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2017 року, ухвалене в приміщенні того ж суду о 09:43, у складі судді Ротар М.М., по цивільній справі № 473/3775/17, провадження 22-ц/784/283/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И Л А :

03 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею, але на період навчання прописана у гуртожитку Державного закладу Південноукраїнського національного педагогічного університету імені Ушинського, у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Посилалась на те, що відповідач є працездатною особою, отримує дохід, має можливість надавати матеріальну допомогу (а.с. 1).

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2017 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Жданівка Харцизського району Донецької області, і/н НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Вознесенськ Миколаївської області, і/н НОМЕР_2, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 листопада 2017 року до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років та при умові продовження навчання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. (а.с. 45).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на те, що при ухваленні рішення, судом не було звернуто увагу на те, що відповідач є працездатною особою, не є інвалідом, має своє житло, а тому має надавати матеріальну допомогу, просила частково скасувати рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2017 року та ухвалити нове, яким повністю задовольнити її позовні вимоги (а.с. 46).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у редакції Закону України N 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції правильно керувався ст. ст. 182, 199 СК України та роз'ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України ,,Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 р. № 3, якими визначено, що якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, то батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Встановивши, що ОСОБА_2 є батьком повнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3) яка є студенткою 2 року навчання денної форми навчання (бюджет, без надання стипендії) у Державному закладі Південноукраїнського національного педагогічного університету імені Ушинського, термін навчання становить з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2018 року, а тому потребує матеріальної допомоги, яку батько в змозі надавати, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки до закінчення її навчання, але лише до досягнення нею 23-річного віку у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 листопада 2017 року.

Доводи ОСОБА_1 про те, що при ухваленні рішення, судом не було звернуто увагу на те, що відповідач є працездатною особою, не є інвалідом, має своє житло, а тому має надавати матеріальну допомогу у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно, не заслуговують на увагу, оскільки визначаючи до стягнення аліменти на доньку у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд першої інстанції правильно врахував вимоги ст. 200 СК України, якою передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів враховується

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що повнолітня донька ОСОБА_3 проживає в гуртожитку та повністю знаходиться на утриманні позивачки ОСОБА_1, яка в свою чергу не працює, є особою з інвалідністю другої групи, отримує пенсію.

Однак, відповідач також обмежений в наданні доньці повноцінної матеріальної допомоги, оскільки постійної роботи не має, на обліку у Вознесенському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, перебуває на обліку у сімейного лікаря з приводу гіпертонічної хвороби. Дружині відповідача, з якою він перебуває в шлюбі з 19.11.2003 року, належить на праві власності будинок загальною площею 47,5 кв.м., житловою - 32,2 кв.м. за договором купівлі-продажу від 27.09.2006 року (а.с. 19,40). Відповідач проживає в ньому. Відповідно до вимог ст. 60 СК України презюмується, що вказаний будинок належить відповідачу та його дружині на праві спільної сумісної власності. Наведені вище характеристики будинку щодо його площі не дають підстав погодитись з доводам апеляційної скарги про те, що наявність житла в даному випадку є підставою для стягнення аліментів в тому розмірі, про який просить позивач.

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни рішення суду, з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Разом з тим відповідно до вимог ч.4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У випадку пред'явлення позову не особисто, а поштовим відправленням, днем пред'явлення позову вважається календарна дата на поштовому штемпелі, яка засвідчує прийняття відповідної поштової кореспонденції поштою, а не дата її надходження до суду, яка вважається датою реєстрації вхідної документації судом. Якщо позовна заява подана безпосередньо особою до суду, днем пред'явлення позову буде вважатися день прийняття його судом, що засвідчується датою реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що позивач подала позовну заяву не безпосередньо до суду, а відправивши її поштовим відправленням 03 листопада 2017 року, про що свідчить дата на поштовому штемпелі (а.с. 8).

Таким чином днем звернення до суду є 03.11.2017 року, а не 06.11.2017 року, як зазначив суд в рішенні і тому помилково стягнув аліменти з зазначеної дати, а не з 03.11.2017 року.

За такого рішення суду відповідно до приписів п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України слід змінити в частині визначення строку початку стягнення щомісячних платежів.

Отримані апеляційним судом заперечення відповідача на апеляційну скаргу містять вимоги про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

З цього приводу слід зауважити, що ЦПК України передбачає право на апеляційне оскарження, строки оскарження та вимоги до апеляційної скарги (ст.ст. 352, 354, 356). Жодної з вимог, передбаченими названими нормами закону, відповідачем не було додержано. Тому немає підстав розцінювати заперечення на апеляційну скаргу, які надійшли від відповідача, як апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2017 року змінити в частині визначення строку початку стягнення аліментів з 06 листопада 2017 року на 03 листопада 2017 року. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Прокопчук

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірова

Повний текст постанови виготовлено 31.01.2018 року.