Справа № 420/382/17
Провадження № 22ц/782/43/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2018 року, січня місяця, 24-го дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі: головуючого: Яреська А.В. (суддя - доповідач), суддів - Дронської І.О., Карташова О.Ю., за участю секретаря: Єгорової О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 13 грудня 2017 року у цивільній справі (№ 420/382/17 суддя 1 інстанції Пронька В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Марківського районного суду Луганської області про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 22 листопада 2017 року за позовною заявою ОСОБА_1 до Марківського районного суду Луганської області про відшкодування моральної шкоди було надано строк для усунення недоліків (а.с. 222 т.1), а ухвалою того ж суду від 13 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Марківського районного суду Луганської області про відшкодування моральної шкоди було залишено без розгляду (а.с. 240 т.1).

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції позивач у справі - ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 13 грудня 2017 року скасувати як незаконну та прийняти справу до розгляду колегією суддів Апеляційного суду Луганської області.

Вислухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до таких висновків.

Статтями 263, 264 ЦПК України є визначеним про те, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 2 ст. 78 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції, судячи зі змісту оскаржуваної ухвали, виходив з того, що позивач не усунув недоліків позову, які були вказані в ухвалі суду від 22.11.2017 року (а.с. 222 т.1).

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, адже до них він дійшов поспішно, з порушенням норм процесуального права.

Так , з матеріалів справи вбачається, що у березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до Марківського районного суду Луганської області про відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 17 березня позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху для усунення недоліків. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 07 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто позивачу. Апелянт не погодився із вказаним рішенням суду першої інстанції та надав на нього апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 31 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено; ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 07 квітня 2017 року скасовано та повернуто вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 22 червня 2017 року, при вирішенні питання щодо відкриття провадження по справі, позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 03 липня 2017 року було відкрито провадження у зазначеній цивільній справі.

03 липня 2017 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді Новопсковського районного суду Луганської області та передачі справи на розгляд до іншого судді. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 12 липня 2017 року заяву позивача про відвід судді було задоволено та цивільну справу передано на розгляд до Міловського районного суду Луганської області. Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та надав на нього апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду в частині передачі справи на розгляд до Міловського районного суду Луганської області скасувати.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 05 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 12 липня 2017 року в частині передачі справи на розгляд до Міловського районного суду Луганської області - скасовано.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 03 жовтня 2017 року після проведення повторного автоматизованого розподілу дана справа була передана на розгляд іншого судді Новопсковського районного суду Луганської області та призначене судове засідання.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 22 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви. 13 грудня 2017 року ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

Отже, фактично судом першої інстанції оскаржуваною ухвалою було залишено розгляду позов - за яким вже було відкрито провадження та який неодноразово був предметом апеляційного оскарження з певних процесуальних питань. Провадження по справі було відкрито ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 03 липня 2017 року - а залишено позов було без розгляду більш ніж через п'ять місяців з моменту відкриття провадження по справі.

Дійсно, п. 8 статті 207 ЦПК ( у редакції що діяла на момент винесення оскаржуваної ухвали) було передбачена можливість залишення без розгляду позовної заяви, якщо провадження у справі було відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу - і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк. Проте, як вбачається з ухвали Новопсковського районного суду Луганської області від 22 листопада 2017 року за позовною заявою ОСОБА_1 до Марківського районного суду Луганської області про відшкодування моральної шкоди було надано строк для усунення недоліків (а.с. 222 т.1) - проте в зазначеній ухвалі не було вказано які саме недоліки позовної заяви, за якою вже було відкрито провадження перешкоджають подальшому розглядові справи, посилання на загальні норми ст. ст. 119-120 ЦПК в цій ухвалі не є конкретними, не є прив'язаними до змісту позову та його предмету. За таких обставин висновки суду в оскаржуваній ухвалі від 13 грудня 2017 року якою позовну заяву ОСОБА_1 до Марківського районного суду Луганської області про відшкодування моральної шкоди було залишено без розгляду (а.с. 240 т.1) не можуть бути визнаними обґрунтованими та законними. Суд першої інстанції помилково не взяв до уваги роз'яснення з цього приводу Верховного суду України, що містяться у п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» та у яких зазначалось, що «якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК ( 1618-15 ) виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК ( 1618-15 ). Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.», також було зазначено і про те, що «якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК, то суддя… постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху».

Отже, керуючись положеннями п.п. 1, 4 частини 1 ст. 379 ЦПК, яка передбачає підстави для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне через встановлене порушення норм процесуального права та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи - скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Що ж до висловленого у апеляції прохання до апеляційного суду щодо відкриття провадження та розгляду справи по суті саме апеляційним судом - то діючим процесуальним законодавством не передбачено повноважень суду апеляційної інстанції на відкриття провадження та розгляд справи по суті у якості суду першої інстанції.

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384, ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 13 грудня 2017 року скасувати та повернути справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови є виготовленим 29 січня 2018 року.

Касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: