Справа № 461/6424/17 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/783/6819/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Приколоти Т.І., Шандри М.М.,

секретар Бохонко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Галицький районний відділ Державної міграційної служби України у м. Львові, Львівське комунальне підприємство «Цитадель-Центр», ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

15 вересня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Галицький районний відділ Державної міграційної служби України у м. Львові, Львівське комунальне підприємство «Цитадель-Центр», ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстровано п`ятеро осіб: вона, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у квартирі більше ніж пів року не проживають, жодної участі в її утриманні, сплаті комунальних послуг не беруть. У зв`язку з цим просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право на житло, а саме: кв.АДРЕСА_1.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Зазначає, що її сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 протягом тривалого часу (більше, ніж півроку) фактично не проживають, що підтверджується актами від 29.08.2016 р., 23.06.2016 р., 21.04.2016 р., 21.08.2017 р., 12.06.2017 р., складеними комісією за участю посадових осіб ЛКП «Цитадель-центр» із залученням сусідів. Вважає, що зазначені акти є належними, допустимими та достатніми доказами, що підтверджують факт відсутності відповідачів за зареєстрованим місцем проживання. Вважає безпідставним посилання суду на те, що позивач не довів факт відсутності відповідачів протягом шести місяців у зазначеній квартирі без поважних причин. Посилається на те, що чинне законодавство не покладає обов'язку на позивача підтверджувати наявність поважних причин з метою визнання відповідачів такими, що втратили право користування даною квартирою. Звертає увагу на те, що факт відсутності відповідачів за зареєстрованим місцем проживання не був спростований жодними доказами. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Оскільки в судове засідання не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини.

Судом встановлено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано п'ятеро осіб, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 1525 від 21.04.2016 р., виданою ЛКП «Цитадель-Центр» (а.с.6).

Згідно з актами від 21.08.2017 року, 12.06.2017 року, 29.08.2016 року, 23.06.2016 року, 21.04.2016 року, які затверджені ЛКП «Цитадель-Центр», вказано, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані, але зі слів сусідів фактично не проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7-14).

Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 1525 від 21.04.2016 року, виданої ЛКП «Цитадель-Центр» власником квартири АДРЕСА_1 є міська рада.

Відповідно до ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 60 ч. 2 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів суду факту відсутності відповідача протягом 6-ти місяців в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 без поважних причин. Сама по собі відсутність відповідачів за цією адресою не підтверджує, що не проживають в квартирі понад шість місяців.

Аналізуючи затверджені ЛКП «Цитадель-Центр» акти 21.08.2017 року, 12.06.2017 р., 29.08.2016 р., 23.06.2016 р., 21.04.2016 р., суд правильно виходив з того, що такі не є достатніми доказами на підтвердження зазначених в актах обставин, оскільки свідки, які складали ці акти, та які підтверджували зафіксовані в актах обставини, в судовому засіданні не допитувались, так як клопотання про їх допит не заявлялось.

Питання щодо розподілу витрат на комунальні послуги між всіма наймачами квартири державного житлового фонду врегульовані чинним законодавством і їх несплата сама по собі не тягне позбавлення права громадян на користування житлом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та доказам, що містяться в матеріалах справи.

Посилання в апеляційній скарзі на акти від 21.08.2017 року, 12.06.2017 року, 29.08.2016 року, 23.06.2016 року, 21.04.2016 року є безпідставним, так як такими не стверджується факт не проживання відповідачів за місцем реєстрації понад шість місяців, а лише стверджується факт не проживання без зазначення з якого часу має місце таке не проживання. Крім того, колегія суддів враховує, що у вказаних актах не зазначено причини не проживання, не зазначено про наявність чи відсутність особистих речей відповідачів у помешканні.

Твердження в апеляційній скарзі про невідповідність рішення вимогам закону спростовуються вищенаведеним, а відтак, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

(Постанова складена 26.01.2018 року)

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Приколота Т.І.

Шандра М.М.