АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1304/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі -Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову ОСОБА_3 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року,

встановив:

у жовтні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку та просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне майно.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п 8 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, представника відповідача МаланчукВ.М., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач зазначала, що невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки спірне майно може бути відчужене особами, які можуть бути спадкоємцями.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим обставинам.

В ст. 149 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В п. 4 постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. №9 дано роз'яснення про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку, матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги про визнання права власності були заявлені позивачем до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Доводів про те, що її права не визнаються або оспорюються іншими особами позовна заява не містить. При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду, а також не вказано ким саме може бути відчужене спірне майно.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити, а ухвалу судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 06 лютого 2018 року.

Головуючий

Судді