Постанова

Іменем України

30 січня 2018 року

м. Київ

справа № 668/551/14-ц

провадження № 61-652 св 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Управління молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації,

відповідач - комплексна дитячо-юнацька спортивна школа Управління у справах сім'ї, молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 1 квітня 2014 року у складі судді Корецького Д. Б. та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2016 року у складі суддів: Іванової І. П., Кузнєцової О. А., Прокопчук Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2013 року ОСОБА_4 подав позовну заяву до ліквідаційної комісії дитячо-юнацької спортивної школи №1 (далі - ДЮСШ № 1) Управління у справах сім'ї, молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації про стягнення заробітної плати за час невикористаної щорічної відпустки (компенсації за невикористані дні), середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції замінено відповідача на Департамент освіти і науки, молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації, правонаступником якого є Управління молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації, та комплексну дитячо-юнацьку спортивну школу Управління у справах сім'ї, молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації (далі - Комплексна ДЮСШ).

Уточнивши позовні вимоги, позивач остаточно просив стягнути з відповідачів на його користь: заробітну плату за час невикористаної щорічної відпустки (компенсації за невикористані дні), вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку; заробітну плату за час вимушеного прогулу, щорічну матеріальну допомогу на оздоровлення; щорічну грошову винагороду за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків; середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку.

Позовна заява мотивована тим, що з 6 лютого 2007 року він працював на посаді директора ДЮСШ № 1. Наказом від 12 липня 2012 року № 26-к його було звільнено із займаної посади.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 24 грудня 2012 року звільнення ОСОБА_4 було визнано незаконним та його поновлено на роботі з 11 липня 2012 року.

Наказом від 20 вересня 2013 року № 412 його було звільнено з роботи з 28 травня 2013 року на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Позивач зазначав, що ДЮСШ № 1 перебуває у стані ліквідації за розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації від 28 січня 2013 року № 36. Звернення позивача до голови ліквідаційної комісії щодо визнання вимог з виплати заборгованості по заробітній платі та сум за невикористані дні щорічної відпустки було залишено без задоволення.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 1 квітня 2014 року у позові відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що жоден із залучених до участі у справі відповідачів не є належними відповідачами, оскільки не є власниками майна або правонаступниками ДЮСШ № 1.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2016 року рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 1 квітня 2014 року залишено без змін.

Судове рішення мотивоване тим, що позивач звернувся до суду з указаним позовом до неналежних відповідачів, які не є власниками майна або правонаступниками ДЮСШ № 1, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не застосовано статтю 43 Конституції України, статтю 21 Закону України «Про оплату праці», статті 21, 240-1 КЗпП України та помилково застосовано норми ЦК України. Не взято до уваги обставин, встановлених рішеннями судів в інших справах. Помилково, без клопотання позивача, залучено до участі в справі Управління молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації, тоді як Департамент освіти і науки, молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації змінив назву на Управління освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації.

У липні 2016 року Управління освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації подало заперечення на касаційну скаргу, в яких просило відхилити касаційну скаргу та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

У серпні 2016 року Управління молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації подало заперечення на касаційну скаргу, в яких просило відхилити касаційну скаргу та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

19 грудня 2017 року вказана вище цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судами встановлено, що позивач у період з 2007 року по 11 липня 2012 року працював на посаді директора ДЮСШ № 1.

Наказом Управління у справах сім'ї, молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації від 12 липня 2012 року № 26-к ОСОБА_4 звільнено з роботи з 11 липня 2012 року.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 24 грудня 2012 року звільнення позивача було визнано незаконним та поновлено на посаді з 11 липня 2012 року.

Наказом начальника Управління у справах сім'ї, молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації від 28 грудня 2012 року № 55-к «Про поновлення на посаді ОСОБА_4» позивача поновлено на посаді директора ДЮСШ № 1 з 11 липня 2012 року.

Положеннями статті 240-1 КЗпП України передбачено, що у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу.

Судами встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 8 липня 2013 року вирішено, що Департамент освіти і науки, молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації є неналежним відповідачем у справі за позовом ОСОБА_4 про стягнення компенсації за невикористану відпустку, вихідну допомогу та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Рішення набрало законної сили.

Розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації від 28 січня 2013 року № 37 утворено Комплексну ДЮСШ, яка не є правонаступником ДЮСШ № 1 (а. с. 101 т. 1).

Статутом Комплексної ДЮСШ не передбачено, що вона є правонаступником ДЮСШ № 1 (а. с. 102, 103 т. 1).

Пунктом 7.2 статуту Комплексної ДЮСШ визначено, що майно належить ДЮСШ на праві оперативного управління відповідно до чинного законодавства, статуту закладу та укладених угод.

Рішенням Херсонської обласної ради від 23 квітня 2013 року № 746 «Про надання права оперативного управління цілісним майновим комплексом, розташованим за адресою: м. Херсон, пр. 200 річчя Херсона, 19», право оперативного управління зазначеним цілісним майновим комплексом, надано Комплексній ДЮСШ. (а. с. 104 т.1).

Пунктом 1.3 статуту ДЮСШ № 1 передбачено, що її засновником є Херсонська обласна державна адміністрація. Засновник здійснює фінансування школи, її матеріально-технічне забезпечення.

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі в справі у якості співвідповідача Херсонську обласну раду, яка є власником майна ДЮСШ № 1 (а. с. 117 т. 1).

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі в справі у якості співвідповідача Херсонську обласну державну адміністрацію, як власника (засновника) ДЮСШ № 1 (а. с. 167 т. 1).

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції).

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 3 березня 2014 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про залучення в якості співвідповідача Херсонської обласної ради.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 4 березня 2014 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про залучення в якості співвідповідача Херсонської обласної державної адміністрації.

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції передчасно відхилив клопотання позивача щодо залучення Херсонської обласної ради, як власника майна, та Херсонської обласної державної адміністрації, як засновника ДЮСШ № 1, до участі у справі у якості належних відповідачів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, на що суд апеляційної інстанції також уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про законність та обґрунтованість рішення районного суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 1 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді: С. Ю. Мартєв В. В. Пророк І. М. Фаловська С. П. Штелик