АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/755/18 Справа № 201/4947/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 липня 2017 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма ВВ», про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 23.04.2013 р. між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Фірма ВВ» було укладено кредитний договір № 36909-41.4-13-2, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 2 350 000 грн. для поповнення обігових коштів, із кінцевою датою повернення кредиту 22.04.2018 р., за процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 23,0 % річних. Для надання кредиту та обліку нарахованих відсотків були відкриті відповідні рахунки. Банк виконав зобовязання за кредитним договором та надав позичальнику кредитні кошти у повному обсязі.

Для забезпечення виконання позичальником ТОВ «Фірма ВВ» зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 36911-41.4-13-5 від 23.04.2013 р., згідно якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником ТОВ «Фірма ВВ» передбачених кредитним договором № 36909-41.4-13-2 від 23.04.2013 р. зобовязань, а саме: повернути до 22.04.2018 р. кредитну заборгованість в сумі 2 350 000 грн., сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 23,0 % річних, та інші платежі, в строки, порядку та на умовах, визначених кредитним договором.

05.06.2013 р. з метою забезпечення виконання основного зобовязання за кредитним договором між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 3443. Згідно вказаного договору, з метою забезпечення належного виконання зобовязань ТОВ «Фірма ВВ» передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в порядку та на умовах, визначених договором нерухоме майно, а саме Домоволодіння та земельну ділянку, на якій воно розташоване, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), вул. Обсерваторна, буд. 57.

Зобовязання, передбачені кредитним договором, ні позичальником, ні поручителем належним чином не виконуються, станом на 10.10.2013 р. сума кредитної заборгованості за кредитним договором № 36909-41.4-13-2 від 23.04.2013р. становить 2 365 245 грн.17 коп., у тому числі: основна сума заборгованості за кредитом 2 250 000 грн.; нараховані відсотки за період з 26.07.2013 р. по 09.10.2013 р. 109277,78 гривень; пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 01.09.2013 р. по 09.10.2013 р. 761,92 гривень; пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.08.2013 р. по 09.10.2013 р. 4235,61 гривень; 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.08.2013р. по 09.10.2013р. 969,86 гривень, які стягнуті солідарно з ОСОБА_2, ТОВ «Фірма ВВ» рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2013 р.

З огляду на те, що зобовязання, передбачені кредитним договором, ні позичальником, ні поручителем належним чином не виконуються, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості в сумі 3262545,73 грн. за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження в рахунок задоволення майнових вимог за вказаним кредитним договором.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо невірного застосування судом першої інстанції норм ст.559 ЦК України, проте вважає що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 23.04.2013 р. між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Фірма ВВ» було укладено кредитний договір № 36909-41.4-13-2, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 2 350 000 грн. для поповнення обігових коштів, із кінцевою датою повернення кредиту 22.04.2018 р., за процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 23,0 % річних.

Для забезпечення виконання позичальником ТОВ «Фірма ВВ» зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 36911-41.4-13-5 від 23.04.2013 р., згідно якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником ТОВ «Фірма ВВ» передбачених кредитним договором № 36909-41.4-13-2 від 23.04.2013 р. зобовязань, а саме: повернути до 22.04.2018 р. кредитну заборгованість в сумі 2 350 000грн., сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 23,0 % річних, та інші платежі, в строки, порядку та на умовах, визначених кредитним договором.

05.06.2013 р. з метою забезпечення виконання основного зобовязання за кредитним договором між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 3443. Згідно вказаного договору, з метою забезпечення належного виконання зобовязань ТОВ «Фірма ВВ» ОСОБА_2 передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в порядку та на умовах, визначених договором нерухоме майно, а саме Домоволодіння та земельну ділянку, на якій воно розташоване, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Обсерваторна, буд. 57 (а.с.25-29).

Згідно п.5.1 Договору іпотеки від 05.06.2013року, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який час незалежно від настання строку виконання основного зобовязання у разі, якщо у момент настання строку виконання основного зобовязання воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (або його частини) та при повній або частковій несплаті процентів, винагороди, неустойки, не відшкодуванні витрат та збитків Іпотекодержателя у встановлені кредитним договором строки.

У звязку з порушенням зобовязань по кредитному договору банком на адресу позичальника ТОВ «Фірма ВВ» та фінансового поручителя ОСОБА_2 були направлені вимоги претензії з вимогою здійснити погашення простроченої заборгованості по кредиту та процентам, та попередження про стягнення заборгованості у судовому порядку у випадку невиконання законних вимог банку. Однак вимоги банку були проігноровані, залишені без відповіді, кредитна заборгованість не сплачена.

З огляду на те, що зобовязання, передбачені кредитним договором, ні позичальником, ні поручителем належним чином не виконувались, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2013 р., з ТОВ «Фірма ВВ» та ОСОБА_2 солідарно стягнуто заборгованість в сумі 2 365 245 грн.17 коп., однак сума заборгованості не погашена.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стаття 41 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Так само частина восьма статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, установлює, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, Закон України «Про іпотеку» визначає спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі специфічні правила для здійснення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

З огляду на вищенаведене, нормою частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачений перелік компонентів, які є обовязковими для вказівки судом у рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації, в тому числі й реалізації на прилюдних торгах.

При цьому, виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, в розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» необхідно установити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на прилюдних торгах, тобто чітко визначити ціну предмета в грошовому вираженні, зазначивши її в рішенні.

Однак, звертаючись до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивачем не надано звіт про експертну оцінку майна, що позбавляє суд можливості вирішити спір з дотримання вимог ст.39 Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи вищенаведене, рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 липня 2017 року про відмову у задоволенні позову підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_3