Справа № 509/4473/17
26 січня 2018 рокуОвідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кочко В.К.,
при секретарі - Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АЛЬКОР ІНВЕСТ» до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про зняття арешту з майна, -
16.11.2017 року представник позивача звернулась до суду з позовом до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про зняття арешту.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України.
Судом встановлено, що 31.10.2017 між Публічним Акціонерним Товариством «Комерційний індустріальний банк», який є правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та позивачем було укладено Договір відступлення права вимоги.
Окрім того, 31.10.2017 на підставі Договору про відступлення права вимоги за Іпотечним договором позивач набув статус нового іпотекодержателя за Іпотечним договором, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (як Іпотекодержателем) та ОСОБА_4 (як Іпотекодавцем) і посвідчений 20.03.2007 приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. за реєстровим № 1380.
Згідно з наданими позивачем витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 01.11.2017 суд встановив, що саме позивач є іпотекодержателем за вказаним іпотечним договором.
21.06.2011 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.06.2011 Першого Суворівського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,1271 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1. Арешт накладений з метою виконання виконавчого листа у справі № 2-2166/10 від 23.02.2011.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 33, ст.ст. 36-38 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.
Суд приймає до уваги твердження позивача про невідповідність розмірів земельної ділянки, на яку накладено арешт. Так, позивач є іпотекодержатилем земельної ділянки площею 0,064 га, проте, як вбачається із інформаційної довідки від 01.11.2017 арешт накладено на земельну ділянку площею 0,1271 га.
При отриманні інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний арешт відображається як такий, що накладений саме на земельну ділянку, яка є предметом іпотеки та щодо якої позивач є іпотекодержатилем.
Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Реєстрацію іпотеки щодо вказаної земельної ділянки вчинено 21.03.2007, натомість арешт земельної ділянки зареєстровано 21.06.2011.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для звернення стягнення на іпотечне майно (земельну ділянку) на користь будь-яких інших третіх осіб окрім позивача (іпотеко держателя).
Суд, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Законом України "Про іпотеку", ст.ст. 4, 19, 43, 49, 81, 211, 259, 280-282 ЦПК України,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АЛЬКОР ІНВЕСТ» - задовольнити частково.
Зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, площею 0,1271 га, за адресою АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1, що накладений на підставі постанови підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.06.2011 винесеної заступником начальника Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Геогргієв В.І.
В іншій частині відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Су Суддя: В. К. Кочко