Справа № 200/786/15-ц
Провадження №2/200/185/18
У Х В А Л А

«01» лютого 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Женеску Е.В.,

при секретарі Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа.

У зв'язку з набранням чинності з 15 грудня 2017 року Закону України « Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України », згідно Перехідних положень цього Кодексу, справи провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами Цивільного процесуального кодексу України, які діють з 15 грудня 2017 року.

31 січня 2018 року через канцелярію суду представником відповідача ОСОБА_3 подана заява про відвід судді Женеску Е.В., в обґрунтування даної заяви зазначив, що у сторони відповідача виникли сумніви у неупередженості та об'єктивності судді до сторін, оскільки суддею були постановлені рішення за участю тих самих сторін у цивільних справах 200/776/15-ц про розірвання шлюбу та 200/13970/15-ц про стягнення аліментів. Крім того, на думку представника позивача судом безпідставно було видано два виконавчих листа у справі про стягнення аліментів. Перелічені обставини викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи, оцінці судом доказів по справі, доводів та аргументів сторін, формуванні висновків та постановлення рішення по суті справи.

Суд, оглянувши заяву про відвід з додатками та матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст.. 36 ЦПК України зокрема суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України визначено, що Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Так, наведені представником відповідача обставини, які, на його думку, є підставою для задоволення відводу судді Женеску Е.В., а саме - вчинені дії та прийняті рішення у інших цивільних справах, а саме 200/776/15-ц про розірвання шлюбу та 200/13970/15-ц про стягнення аліментів, не є підставою для відводу судді та не може оцінюватись сторонами як сумнів у її неупередженості в межах розгляду даної справи. Оскільки фактично відповідач та його представник висловили свою незгоду з процесуальним рішенням судді Женеску Е.В. в іншій справі, не пов'язаній з розглядом даної справи.

Крім того, в розумінні ч.4 ст. 36 ЦПК України дана обставина не може бути підставою для відводу.

Частиною 4 ст. 39 ЦПК України закріплено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

При цьому, сторона відповідача посилається на те, що відвід заявлено судді саме за п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, але ж наявних доказів упередженості судді представником відповідача не надано, а тому суд приходить до висновку, що дана заява про відвід є необґрунтованою.

Відповідно до ч.3 статті 40 ЦПК України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України визначено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та врахувавши вимоги ч. 3 статті 40 ЦПК України вважає наявними підстави для зупинення провадження у справі до вирішення питання про відвід судді іншим складом суду визначеним у відповідності до вимог ст. 33 ч.1 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 33,36,40,252,258,260,261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №200/786/15-цза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до ст.. 40 ЦПК України передати заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляд.

Суддя Е.В. Женеску