Номер справи 623/3064/17
Номер провадження 2/623/226/2018
РІШЕННЯ

іменем України

24 січня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Одарюка М.П.

при секретарі: Костенко В.В.

за участю судового розпорядника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за первісним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділ частки із нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки із нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачі за первісним позовом звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про виділ частки із нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності. В обґрунтування позову зазначили, щоїм разом з відповідачем на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. Між ними визначено порядок користування спірною квартирою. Зважаючи на неможливість домовитись із відповідачем з будь - якого питання щодо володіння, користування чи розпорядження спільним сумісним майном позивачі бажають визначити частки у праві власності на спільне майно. Відповідач заперечує та чинить перешкоди навіть у проведенні технічної інвентаризації квартири. Тому позивачі вимушені звернутися до суду. Просять суд виділити кожному по 1/4 частини спірної квартири, що є у спільній сумісній власності та визнати право власності

18 січня 2018 року відповідач , ОСОБА_5, звернувся до суду з зустрічною позовною заявою в якій просить суд виділити частку із нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності. В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_5 від 08 вересня 1998 року , яке видане Житловим ремонтно -експлуатаційним підприємством. У своєму позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять визнати за ними право власності на 1/4 частину квартири. ОСОБА_5 вказує на те, що теж має право на виділ йому та визнання за ним права власності 1/4 частину спірної квартири. Просить суд визнати за ним право власності на 1/4 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідачів судовий збір.

Позивач, ОСОБА_2, яка є представником позивачів, ОСОБА_3, ОСОБА_4, у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Позовні вимоги за зустрічним позовом визнала в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_5, в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не надсилав.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

З матеріалів справи вбачається, що свідоцтво про право власності на житло, видане 08 вересня 1998 року житловим ремонтно - експлуатаційним підприємством, посвідчує, що громадянка ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дійсно мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 68,5 кв.м (а.с. 16).

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Згідно ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність є власністю двох або більше осіб на одне і те ж майно без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, оскільки при встановленні права спільної сумісної власності на квартиру будь-якої домовленості між власниками квартири не існувало, то частки кожного із співвласників вважаються рівними.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права.

Згідно Наказу Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів", рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про обґрунтованість первісного та зустрічного позовів та наявність правових підстав щодо задоволення позовної заяви та виділення позивачам по первісному позову по 1/4 частини із майна, що є у спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 права власності на 1/4 частку ( кожному) квартири АДРЕСА_1, яка належала їм на праві спільної сумісної власності разом з відповідачем, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08 вересня 1998 року житловим ремонтно -експлуатаційним підприємством, а також задоволення зустрічного позову та визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала йому на праві спільної сумісної власності разом з відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08 вересня 1998 року житловим ремонтно -експлуатаційним підприємством.

Частиною 3 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 76, 81, 82, 89141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 319, 368, 372, 379 ЦК України, Постановою Пленуму Верхового Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Виділити ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3 по ? частки із майна, що є у спільній сумісній власності - квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 68,5 кв.м., у тому числі житловою площею 41,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 68,5 кв.м., у тому числі житловою площею 41,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 68,5 кв.м., у тому числі житловою площею 41,7 кв.м.

Правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності на житло, видане 08.09.1998 року ЖРЕП за НОМЕР_5 та зареєстроване 24.09.1998 року Ізюмським МБТІ) на ім'я ОСОБА_3 ( ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 щодо права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, вважати таким, що втратив чинність.

Стягнути з ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_4 на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_4 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 68,5 кв.м., у тому числі житловою площею 41,7 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_3, ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_4 судовий збір по 234,93 грн. з кожного.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк