РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/298/18

Справа № 510/805/17

10.01.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

при секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що протягом 11 років вона проживає в АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку літ. А загальною площею 134,3 кв. м., житловою площею 47,4 кв. м, допоміжною площею 86,9 кв. м., прибудови літ. а, веранди літ. а1, літньої кухні літ. Б, навісу літ. б, сараїв літ. В, Г, Д, Ж вбиральні літ. Е, сауни літ. З, навісу літ. з, навісу літ. И, бесідки літ. К, ворота 1, 4, 8 огорожі 2, 3, 7, вимощення 5, басейн 6.

Зазначений житловий будинок розташований на земельної ділянці площею 2,000 (два) га, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту НОМЕР_2. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1. У 2009 році за договором купівлі-продажу земельна ділянка була переоформлена на ОСОБА_3

Власником об'єкту житлової нерухомості-будинку - є ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12 серпня 2004 року. У 2005 році він продав вказаний будинок позивачу. Після чого ОСОБА_1 почала мешкати в ньому та господарювати, вважаючи що вона є фактичним власником будинку.

На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у житловому будинку АДРЕСА_1, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, сплачує комунальні платежі, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонти.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з проханням переоформити будинок відповідно до вимог чинного законодавства, але кожен раз він запевняв позивача, що документи виготовлюються. Однак переоформити будинок не має можливості за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів. З часом ОСОБА_2 виїхав за межі м. Рені.

З 2005 року спірне майно не було витребувано у позивача, вимог щодо його повернення не висувалося, не заперечувалось проти ремонтів будинку.

З 2006 року роботу комунального підприємства «Ренійське бюро технічної інвентаризації» було заблоковано у зв'язку з трудовим спором керівництва підприємства. Не виготовлялися документи, не існувало печатки установи, у зв'язку з чим неможливо було оформити правоустановчи документи на ім'я позивача.

В 2017 році було проведено технічну інвентаризацію зазначеного нерухомого майна, згідно якої встановлено відсутність самочинно побудованих об'єктів. Всі об'єкті були побудовані у період 1996 року, про що вказано в розділі «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд».

Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката ОСОБА_4, відповідно до якої вона просить розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце його проведення сповіщалися належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вони позов визнають у повному обсязі та не заперечують проти його задоволення.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, протягом 11 років позивач проживає в АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку літ. А загальною площею 134,3 кв. м., житловою площею 47,4 кв. м, допоміжною площею 86,9 кв. м., прибудови літ. а, веранди літ. а1, літньої кухні літ. Б, навісу літ. б, сараїв літ. В, Г, Д, Ж вбиральні літ. Е, сауни літ. З, навісу літ. з, навісу літ. И, бесідки літ. К, ворота 1, 4, 8 огорожі 2, 3, 7, вимощення 5, басейн 6.

Зазначений житловий будинок розташований на земельної ділянці площею 2,000 (два) га, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту НОМЕР_2. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1. У 2009 році за договором купівлі-продажу земельна ділянка була переоформлена на ОСОБА_3

Власником об'єкту житлової нерухомості-будинку - є ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12 серпня 2004 року. У 2005 році він продав вказаний будинок позивачу. Після чого ОСОБА_1 почала мешкати в ньому та господарювати, вважаючи що вона є фактичним власником будинку.

На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у житловому будинку АДРЕСА_1, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, сплачує комунальні платежі, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонти.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з проханням переоформити будинок відповідно до вимог чинного законодавства, але кожен раз він запевняв позивача, що документи виготовлюються. Однак переоформити будинок не має можливості за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів. З часом ОСОБА_2 виїхав за межі м. Рені.

З 2005 року спірне майно не було витребувано у позивача, вимог щодо його повернення не висувалося, не заперечувалось проти ремонтів будинку.

З 2006 року роботу комунального підприємства «Ренійське бюро технічної інвентаризації» було заблоковано у зв'язку з трудовим спором керівництва підприємства. Не виготовлялися документи, не існувало печатки установи, у зв'язку з чим неможливо було оформити правоустановчи документи на ім'я позивача.

В 2017 році було проведено технічну інвентаризацію зазначеного нерухомого майна, згідно якої встановлено відсутність самочинно побудованих об'єктів. Всі об'єкті були побудовані у період 1996 року, про що вказано в розділі «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд».

На сьогоднішній день ОСОБА_1 добросовісно, безперервно та відкрито користується спірним майном, доглядає та утримує його, зробила капітальний та поточний ремонт, несе витрати за комунальні платежі.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе, а частина 3 цієї статті передбачає, що фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

З наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_1 правомірне, добросовісно, відкрито та безперервно володіє чужим нерухомим майном.

На підтвердження відсутності самочинно побудованих/реконструйованих об'єктів було проведено технічне обстеження про можливість збереження та подальшої експлуатації нерухомого майна.

Судом також встановлено, що будинок АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку літ. А загальною площею 134,3 кв. м., житловою площею 47,4 кв. м, допоміжною площею 86,9 кв. м., прибудови літ. а, веранди літ. а1, літньої кухні літ. Б, навісу літ. б, сараїв літ. В, Г, Д, Ж вбиральні літ. Е, сауни літ. З, навісу літ. з, навісу літ. И, бесідки літ. К, ворота 1, 4, 8 огорожі 2, 3, 7, вимощення 5, басейн 6, не є самочинно побудованим, не потребує процедури прийняття в експлуатацію.

На підставі ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на спірний будинок за позивачем ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 344, 392, 397 ЦК України, ст. ст. 12, 13 81, 89, 133, 141, 206, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності- задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1, проведену на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 12 серпня 2004 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку літ. А загальною площею 134,3 кв. м., житловою площею 47,4 кв. м, допоміжною площею 86,9 кв. м., прибудови літ. а, веранди літ. а1, літньої кухні літ. Б, навісу літ. б, сараїв літ. В, Г, Д, Ж вбиральні літ. Е, сауни літ. З, навісу літ. з, навісу літ. И, бесідки літ. К, ворота 1, 4, 8 огорожі 2, 3, 7, вимощення 5, басейн 6.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова