Справа № 161/6286/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Провадження № 22-ц/773/84/18 Категорія: 27 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Грушицького А.І., Киці С.І.,

секретар с/з - Вергун Т.С.,

з участю:

представника позивача - Мельничука А.О.,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_4. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 08.12.2006 року укладено кредитний договір №VO19RX04820134, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 1592,79 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 14.03.2013 року становила 22700 грн. 49 коп., з яких: заборгованість за кредитом -1298,44 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 6855,79 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 12988,59 грн., а також штрафи відповідно до пункту 1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна ставка) 1057,17 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитом в розмірі 22 700 грн. 49 коп. згідно кредитного договору № VO19RX04820134 від 08.12.2006 року та понесені судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № VO19RX04820134 від 08.12.2006 року у розмірі 17866 (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 40 коп., з яких: заборгованість за кредитом -1298,44 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 8155 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 6300 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна ставка) - 1057,17 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» понесені ним судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність рішення суду із-за порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, просив скаргу задовольнити, представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив, просив залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту. Зважаючи на те, що розмір пені значно первищує розмір збитків, завданих кредиторові,, суд першої інстанції відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України зменшив розмір пені, нарахованої позивачем. Також місцевий суд вважав, що позов заявлено в межах строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Із матеріалів справи убачається, що 08 грудня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № VO19RX04820134, згідно умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 1592,8 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.4-14).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості мало б здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших витрат згідно умов договору.

Однак, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку із чим станом на 14.03.2013 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 22700 грн. 49 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 1298,44 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 6855,79 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 12988,59 грн., а також штрафи відповідно до пункту 1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна ставка) - 1057,17 грн. (а.с.3).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 1.5.20 умов надання споживчого кредиту при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.9).

Відповідно до п. 1.5.25 Умов надання споживчого кредиту при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та умовами, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, але не більше подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за який платиться пеня, за кожен день прострочки (а.с.9 - зворот).

Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

За прострочення термінів сплати кредиту та процентів за його використання банком відповідно до умов договору нарахована пеня в розмірі 12988,59 грн. (а.с.3 - зворот).

За положеннями частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

На підставі зазначених вимог закону та з урахуванням того, що розмір заборгованості по тілу кредиту складає 1298,94 грн., а розмір заборгованості по процентах за користування кредитом складає 6885,79 грн., суд першої інстанції розмір нарахованої позивачем пені за порушення боржником зобов'язання зменшив із 12988,59 грн. 6300,00 грн.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками місцевого суду щодо зменшення розміру пені.

Крім того відповідач ОСОБА_4 в своїх заперечення на позовну заяву банку вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності, а тому заявила клопотання про застосування строків позовної давності (а.с.138 - 139).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Судом встановлено і це підтверджується копіями квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк», що останній платіж за кредитним договором був внесений позичальником ОСОБА_4 25 червня 2010 року (а.с.58), а з позовом в суд про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом банк звернувся у квітні 2013 року, тобто позов банком пред'явлений в межах встановленого законом строку позовної давності.

Крім того, апеляційному суду представником позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_2 подано копію генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 17 травня 2013 року, укладену між банком та боржником ОСОБА_4, посвідчену особистим підписом відповідача, згідно умов якої була проведена реструктуризація заборгованості за кредитним договором, розмір заборгованості за кредитом був зменшений до 8661,82 грн., позичальник зобов'язувалася до 30 листопада 2013 року погасити зазначену заборгованість по кредиту на умовах, які визначені цією генеральною угодою. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував, що відповідача укладала з банком цю генеральну угоду. Такі дії відповідача апеляційний суд розцінює, як визнання ОСОБА_4 існуючого боргового зобов'язання.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог банку.

Доводи апеляційної скарги відповідача не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді