АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-1582 Головуючий у 1-й інстанції - Осаулов А.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою, відповідно до якої просила скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року, а саме - зняти арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1.

У якості підстав для скасування заходів забезпечення позивач вказала, що рішення суду про задоволення заявленого нею позову набрало законної сили, тому необхідність у забезпеченні позову відпала.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 грудня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким вирішенням питання, ОСОБА_4 через свого представника, ОСОБА_3, подалаапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для правильно вирішення справи, порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову (т.3, а.с.74-78).

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII " Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В суд апеляційної інстанції сторони не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність учасників справи, відхиливши подані відповідачем та її представником клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки вказані в клопотанні обставини спростовуються матеріалами справи, а відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час розгляду заяви ухвалою суду касаційної інстанції зупинено виконання рішення суду, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним.

Як вірно встановлено районним судом, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 31,2 кв.м, житловою площею - 19,6 кв.м.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва 23 серпня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено повністю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та зупинено виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року до закінчення касаційного розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як зазначено вище, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Суд визнав Договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 24 грудня 2014 року недійсним та ухвалив повернути зазначену квартиру у власність позивача (т.3, а.с.36-44).

Водночас, ухвалою суду касаційної інстанції від 1 грудня 2017 року виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Таким чином, рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року наразі не може бути виконане.

З огляду на викладене, відмова суду у скасуванні арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1, у жодному разі не звужує законного права власності позивача на дане майно, навпроти, така відмова направлена на захист прав та інтересів ОСОБА_4, оскільки за обставин зупинення виконання рішення про повернення майна у власність позивача унеможливлює вчинення відповідачем будь-яких дій щодо відчуження цього майна.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування заходів забезпечення позову є законним та обґрунтованим.

Враховуючи викладене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома