Дзержинський міський суд Донецької області
Провадження №2/225/170/2018
Єдиний унікальний номер 225/6299/17
рішення

і м е н е м У к р а ї н и

(повне)

30 січня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участі:

секретаря судового засідання - Панасенко Г.Ю.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Новгородської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету - приватний нотаріус Торецького міського нотаріального округу Іваненко Анатолій Михайлович, про тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року до суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до Новгородської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету - приватний нотаріус Торецького міського нотаріального округу Іваненко Анатолій Михайлович, про тлумачення заповіту.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що 29.01.2009 року її бабуся ОСОБА_4 склала заповіт, в якому зазначила, що на випадок її смерті вона заповідає належну їй на праві власності земельну ділянку, що розташована на території Верхньоторецької селищної ради, площе. 4,57 га ОСОБА_2 зазначений заповіт було зареєстровано в реєстрі за №3 та посвідчено спеціалістом виконкому Новгородської селищної ради м. Дзержинська Донецької області. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла. У встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса Іваненко А.М. з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак їй було відмовлено у видачі відповідних документів, оскільки документи, подані для вчинення нотаріальних дій, не відповідають вимогам законодавства, а саме: кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, що вказаний в заповіті не відповідає кадастровому номеру земельної ділянки НОМЕР_3, що зазначений у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого відділом Держгеокадастру у м. Дзержинську Донецької області від 12.05.2017 року № НВ-17. У зв'язку з чим позивач просить розтлумачити вищевказаний заповіт.

Позивач до судового засідання не з'явилась, її інтереси за довіреністю представляла ОСОБА_5, яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Третя особа - приватний нотаріус Торецького міського нотаріального округу Іваненко А.М. до судового засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла бабуся позивача - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторне), виданого Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 27.04.2017 року.

За життя ОСОБА_4 було складено заповіт, який посвідчено спеціалістом виконкому Новгородської селищної ради м. Дзержинська Донецької області та зареєстровано в реєстрі за №3. Згідно заповіту ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_2 земельну ділянку розташовану на території Верхньоторцької селищної ради площею 4,57 га, кадастровий номер НОМЕР_4.

У встановлений законом строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Торецького міського нотаріального округу Іваненко А.М. з заявою про прийняття спадщини, однак ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки документи, подані для вчинення нотаріальної дії, не відповідають вимогам законодавства, а саме: кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, вказаний в заповіті, який посвідчений виконкомом Новгородської селищної ради м. Дзержинська Донецької області 29.01.2009 року за реєстровим № 3, не відповідає кадастровому номеру земельної ділянки НОМЕР_5, що зазначений у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого відділом Держгеокадастру у м. Дзержинську Донецької області 12.05.2017 року № НВ-017.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Згідно зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення заповіту - це з'ясування змісту дійсного одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача.

Згідно з п. 2.1 Глави 3 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Нотаріус має перевірити, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства.

Неоднозначність відтворення в заповіті волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлена неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов'язальних, спадкових відносин.

При цьому, тлумачення заповіту не може бути спрямоване на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків спадкоємців, оскільки вони встановленні заповітом, як одностороннім правочином.

При тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у його зміст, адже заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав та обов'язків на випадок смерті.

Значення і зміст терміну «заповіт», його правова природа, юридичні наслідки, які ним породжуються є загальноприйняті у спадковій сфері цивільних відносин.

На час складання заповіту заповідач мала у власності земельну ділянку, розташовану на території Верхньоторецької селищної ради з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцем розташування: на території Верхньоторецької селищної ради колишнього КСП «Росія» на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, Серії НОМЕР_6, зареєстрованого Ясинуватським районним відділом земельних ресурсів за №01.05.170.00373 і виданого 18 березня 2005 року.

При наявності спору з відповідачем щодо тлумачення заповіту в частині спадкового майна, позивач не може іншим шляхом підтвердити волю спадкодавця, ніж шляхом тлумачення заповіту судом, вирішуючи питання тлумачення цього правочину, що цивільне судочинство направлене на захист прав та інтересів громадян. При цьому, для визначення волі ОСОБА_4 слід брати до уваги мету правочину, подальшу поведінку спадкодавця ОСОБА_4 (ч.4 ст.213 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4, заповідаючи ОСОБА_2 вищевказану земельну ділянку, мала метою забезпечити ОСОБА_2 після своєї смерті можливістю володіти належною їй земельною ділянкою, адже після державної реєстрації права власності на земельну ділянку, та отримавши державний акт на право приватної власності на землю, ОСОБА_4 на цю земельну ділянку нового заповітного розпорядження іншим спадкоємцям не вчиняла. Це свідчить про те, що справжня воля ОСОБА_4 була направлена на те, щоб ОСОБА_2 успадкувала після її смерті земельну ділянку.

За такого, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає судовому захисту в спосіб, що запропонований ним, а саме шляхом задоволення позовних вимог про тлумачення заповіту.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89, 263 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, до Новгородської селищної ради, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету - приватний нотаріус Торецького міського нотаріального округу Іваненко Анатолій Михайлович, місцем знаходження якого є: АДРЕСА_3 про тлумачення заповіту - задовольнити повністю.

Розтлумачити, що заповітом, складеним 29 січня 2009 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, посвідченим і зареєстрованим спеціалістом виконкому Новгородської селищної ради м. Дзержинська Донецької області в реєстрі за №3, ОСОБА_4, заповідаючи ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 4,57 га, з кадастровим номером НОМЕР_4, розташовану на території Верхньоторецької селищної ради, заповіла ОСОБА_2 саме земельну ділянку, площею 4,57 га, з кадастровим номером НОМЕР_5, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцем розташування: на території Верхньоторецької селищної ради колишнього КСП «Росія», що належала ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, Серії НОМЕР_6, зареєстрованого Ясинуватським районним відділом земельних ресурсів за №01.05.170.00373 і виданого 18 березня 2005 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 06.02.2018 року.

С у д д я: