Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/784/17
Провадження 2/382/26/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 січня 2018 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис С.О.

за участю адвоката Черних В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, Яготинської міської ради Київської області, м. Яготин, вул. Незалежності, 67 про встановлення факту спільного проживання однією сім"єю,

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України, Яготинської міської ради Київської області, про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно, котрий після вточнення позовних вимог обгрунтувала тим, що 9 липня 2016 року у смт. Луганське Бахмутського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби (участі в антитерористичній операції) у віці 24 років загинув її брат ОСОБА_2 . Єдиним членом родини та спадкоємцем померлого брата є вона його рідна сестра. Родичів чи інших близьких людей, крім неї у ОСОБА_2 не було, оскільки рішенням Яготинського районного суду Київської області від 21 лютого 2003 року, було позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свою чергу, вона, як старша сестра повністю матеріально утримувала його до досягнення ним повноліття, опікувалася ним, допомагала у навчанні та постійно проживала разом з ним однією сім`єю. Крім того, після досягнення братом повноліття вони продовжили проживати разом з ним однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Брат допомагав їй у сплаті комунальних послуг, придбані продуктів харчування, здійснював разом з нею косметичний ремонт в квартирі, допомагав у купівлі майна для спільного користування. Окрім цього, вона спільно з іншими родичами організувала проводи брата на військову службу. Надсилала йому кошти на потреби, як член сім`ї, їздила до нього на присягу. Декілька разів він приїздив до сім`ї у відпустку. Коли в нього були кошти, то він віддавав їх на потреби сім`ї. Коли брата не стало, саме їй була надіслана довідка, як члену сім`ї, про загибель ОСОБА_2 , та саме вона здійснила його поховання, організовувала поминальні обіди. Факт спільного проживання її разом із ОСОБА_2 однією родиною підтверджується актом обстеження житлового побутових умов, з якого вбачається, що ОСОБА_2 з листопада 2015 року постійно проживав і вів спільне господарство із своєю рідною сестрою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та показами свідків. В передбачений ст. 1270 ЦК України термін, вона звернулася до Приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №45159406 від 21.09.2016. Крім того, з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 , який є її братом, вона звернулася до Міністерства оборони України з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час проходження служби. Однак, 20 січня 2017 року на засіданні комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум було прийняте рішення № 5, яким їй відмовлено в призначенні виплати одноразової грошової допомоги загиблого солдата ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини. Відмовляючи їй у виплаті одноразової грошової допомоги, в своєму рішенні відповідач посилається на той факт, що «… ОСОБА_1 (сестра загиблого) має власну сім`ю і чоловіка, який згідно зі статтями 55,75 та 76 Сімейного кодексу зобов`язаний дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Таким чином, ОСОБА_1 не може бути одержувачем одноразової грошової допомоги ні як утриманець, ні як член сім`ї загиблого, оскільки вона одружена, має чоловіка і не має взаємних прав та обов`язків з рідним братом щодо утримання сім`ї, на відміну від взаємних прав та обов`язків зі своїм чоловіком.» Таким чином, встановлення факту спільного проживання породжує для неї право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовців. Згідно п. 4.15 розділу 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Просила встановити, що ОСОБА_2 , який загинув 9 липня 2016 року та ОСОБА_1 є членами однієї сім"ї, відповідно до ст . 3 СК України, оскільки ОСОБА_2 спільно проживав разом із сім"єю ОСОБА_1 , був пов"язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов"язки.
В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги.
Представник відповідача Міністерства оборони України проти позову заперечував, обґрунтовуючи це наступним. Пунктом 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. Відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, є члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Посилання позивача на акт обстеження від 17 липня 2016 року як факту встановлення спільного проживання до уваги братися не може. В Акті обстеження від 17 липня 2016 року зазначено, що ОСОБА_2 періодично проживав у своєї рідної сестри ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , і вели з нею спільне господарство, а з листопада 2015 року проживав постійно. Зазначене спростовується наступними фактами: ОСОБА_2 був призваний за мобілізацією на військову службу з 12.06.2014 у військову частину НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 . В подальшому зі Збройними Силами України ним було укладено контракт від 25.11.2015 року на проходження військової служби. Враховуючи той факт, що позивач проходив військову службу в АДРЕСА_2 та безпосередньо в зоні проведення антитерористичної операції позивач з загиблим спільно не могли проживати. Крім того, як свідчить акт № 322-СІ від 20.07.2016 про проведення службового розслідування по факту загибелі солдата ОСОБА_2 проведеного військовою частиною НОМЕР_2 за даними особової справи загиблий проживав за адресою: АДРЕСА_3 . Також, про місце проживання загиблого зазначається і в довідці виданої Яготинським районним військовим комісаріатом від 06.09.2016 за №1940. Пунктом 3.5 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 26.05.2014 № 333, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 червня 2014 р. за № 611/25388 передбачено, що автобіографію (додаток 16) військовослужбовці для першого примірника особової справи пишуть власноруч в одному примірнику в довільній формі чорнилами чорного (фіолетового) кольору розбірливо, без виправлень. ОСОБА_2 у характеристиці було вказано місце проживання: АДРЕСА_3 , а не адреса реєстрації і проживання позивача. Крім цього, акт обстеження від 17 липня 2016 року, як факт встановлення спільного проживання до уваги братися не може тому що в Акті відсутні відповідні посилання із чого були зроблені висновки спільного проживання. В акті обстеження від 17 липня 2016 року зазначено що ОСОБА_2 періодично проживав у своєї рідної сестри ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , і вели з нею спільне господарство, а з листопада 2015 року проживав постійно. Проживання з листопада 2015 року без ведення спільного господарства не створює сім`ю в розумінні Сімейного кодексу України. Крім того, виникають сумніви факту спільного проживання та ведення спільного господарства тому, що позивач разом із сім`єю проживає в однокімнатній квартирі. Акт складений без участі відповідних спеціалістів (фахівців). Згідно із приписами п. 6 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" від З червня 1999 року справа N 1-8/99 члени сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони складають інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом права на пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Зі змісту позовної заяви не вбачається та жодним чином не підтверджено та не доведено, що позивачка проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю. Просив відмовити в задоволенні позову до Міністерства оборони України в повному обсязі.
Представник відповідача Яготинської міської ради Київської області в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом
Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України (СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки… Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства..

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 1-8/99 встановлено, що обов`язковою умовою для визнання особи членом сім`ї військовослужбовця, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом права на пільги спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відносини щодо місця проживання фізичної особи регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Цим законом замість прописки введений режим реєстрації фізичних осіб при зміні місця їх проживання або перебування за їх заявою. Закон виділяє власне «місце проживання» та «місце перебування». Згідно зі ст. 3 цього Закону місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Розділом IV Главою 6 ЦПК України визначено, що факти, що мають юридичний характер, - це факти, з якими законом пов"язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Відповідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.01.1995 року (з наступними змінами) "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, які не пов`язані з наступним вирішенням спору про право.

З показів свідка ОСОБА_6 даних в судовому засіданні вбачається, що вона знайома із родиною позивачки протягом тривалого часу, оскільки проживає по сусідству з нею по АДРЕСА_4 . Вона познайомилась з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , коли ті переїхали у квартиру по вул. Ветеранів у 2008 році. Вона відвідувала позивачку раз чи два на місяць та їй відомо, що в ОСОБА_8 у трикімнатній квартирі була окрема кімната, де знаходились його речі. Сім"я ОСОБА_9 , в тому числі її брат, разом купували продукти харчування, іграшки племінниці, разом готували їжу та харчувалися.

З показів свідка ОСОБА_10 даних в судовому засіданні вбачається, що вона знайома з померлим братом позивачки, так як працювала учителькою та викладала у ОСОБА_8 деякі предмети. ОСОБА_8 жив у дитячому будинку після того, як його батьків позбавили батьківських прав. ОСОБА_8 постійно знаходився у своєї сестри ОСОБА_9 . В 2008 році ОСОБА_1 , разом з чоловіком, донькою та братом переїхали у будинок, де вона проживає та з того часу вона часто спілкувалася з ОСОБА_8 , бачила його на прогулянці разом з його племінницею. Останній раз вона спілкувалась з ОСОБА_8 4 липня 2016 року та в ході розмови ОСОБА_8 повідомив їй, що чоловік його сестри хворіє, в їх сім"ї скрутне фінансове становище та щоб заробити гроші, він підписав контракт на військову службу у Збройних Силах України. ОСОБА_11 особисто неодноразово їй говорила, що брат надає їй кошти на всі потреби сім"ї.

З показів свідка ОСОБА_12 даних в судовому засіданні вбачається, що він знав ОСОБА_3 з того часу, коли познайомився із дружиною. Після одруження з ОСОБА_7 , вони проживали в однокімнатній квартирі по АДРЕСА_5 , та до них переїхав проживати брат ОСОБА_9 . Після закінчення навчання ОСОБА_8 працював на Укрпошті, заробітну плату витрачав на потреби їх сім"ї, сплачував комунальні послуги, купував продукти харчування. Коли вони переїхали в трикімнатну квартиру по АДРЕСА_6 , то ОСОБА_8 переїхав разом з ними, у нього була окрема кімната. ОСОБА_8 допомогав їм по господарству, доглядав за своєю племінницею, приймав участь у витратах на утримання квартири. Коли він захворів і не міг працювати та півроку знаходився на лікуванні, то ОСОБА_8 їх всім забезпечував, оплачував лікування, придбавав продукти харчування, сплачував комунальні послуги. За адресою своєї реєстрації ОСОБА_8 ніколи не проживав. Власниця будинку-бабуся ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - зловживає спиртним та умов для проживання в будинку немає. Прописати ОСОБА_8 у квартирі по АДРЕСА_6 він не зміг, оскільки його матір проживає за кордоном та для цього потрібна також її згода.

З показів свідка ОСОБА_13 даних в судовому засіданні вбачається, що він є депутатом міської ради по округу, де проживає позивачка та проживав її загиблий брат. Ним був складений акт обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 , де було зазначено, що останній проживав із сестрою постійно з листопада 2015 року. Дані відомості були занесені до акту після опитування сусідів. Крім цього, після демобілізації ОСОБА_8 під час розмови повідомив йому особисто, що проживає разом із сестрою.

З показів свідка ОСОБА_14 даних в судовому засіданні вбачається, що він проживає по сусідству з позивачкою та її братом в будинку АДРЕСА_6 . ОСОБА_1 завжди опікувалась своїм братом ОСОБА_8 . Він був у квартирі ОСОБА_9 , в ОСОБА_8 була своя кімната, де знаходились його речі. ОСОБА_2 водив у дитячий садок племінницю і доглядав за нею вдома, так як його сестра ОСОБА_11 навчалась. Останні проживали однією родиною.

З показів свідка ОСОБА_15 даних в судовому засіданні вбачається, що вона очолювала волонтерський рух та познайомилася із ОСОБА_16 , коли той потребував медичної та фінансової допомоги. Після контузії у зоні АТО ОСОБА_8 був в Артемівську, вона надсилала йому гроші. До дня смерті ОСОБА_8 , вона підтримувала з ним відносини, цікавилася його сім"єю. ОСОБА_8 проживав разом із сестрою.

З показів свідка ОСОБА_17 даних в судовому засіданні вбачається, що вона є депутатом Яготинської міської ради. Вона познайомилася із ОСОБА_16 під час проведення агітації на вибори, після демобілізації останнього в 2015 році. Вона займалася волонтерською роботою від партії «Укроп», відправляла кошти. У квартиру до ОСОБА_8 вона не заходила, але зі слів останнього, їй було відомо, що ОСОБА_2 жив разом із сестрою, її чоловіком та племінницею та вважав їх своєю сім"єю, хотів заробити гроші та допомогти сім"ї. В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Луганське Бахмутського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби (участі в антитерористичній операції) у віці 24 років загинув рідний брат позивачки ОСОБА_2 , (Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, а.с.7, свідоцтво про смерть, а.с. 10, повідомлення військового комісара Яготинського районного військового округу О.М. Шакун від 11.07.2016 року, адресованого ОСОБА_1 , а.с. 71, повідомлення командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_18 від 29.11.2017 року, адресованого військовому комісару Яготинського РВК Київської області, а.с. 138). Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 21 лютого 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно їх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8-9). Останні навчалися та виховувалися в одному інтернаті, (а.с. 142-145). Після того, як брат позивачки ОСОБА_16 досягнув повноліття, він переїхав до сестри та проживав з нею спільно однією см"єю. В період з 2010 по 2011 р.р. ОСОБА_2 разом із сестрою спільно проживали за адресою: АДРЕСА_7 , (акт обстеження, а.с. 102), а в період з травня 2013 р. по червень 2014 р., з липня по листопад 2015 р.р. та з листопада 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 (акт обстеження від 10 липня 2017 року). Позивачка, як старша сестра повністю матеріально утримувала брата до досягнення ним повноліття, опікувалася ним, допомагала в навчанні та спільно проживала разом з ним однією сім`єю, коли він закінчив навчання. Вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Брат допомагав ОСОБА_1 у сплаті комунальних послуг, придбавав продукти харчування, допомагав у купівлі майна для спільного користування, доглядав за малолітньою племінницею. У період з 12 червня 2014 року ОСОБА_2 проходив військову службу (був призваний за частковою мобілізацією в особливий період) по 22 липня 2015 року (звільнений по демобілізації). Позивачка спільно з іншими родичами організувала проводи брата на військову службу, надсилала йому кошти на потреби, як член сім`ї їздила до нього на присягу. Коли захворів чоловік позивачки ОСОБА_12 та не зміг працювати, то ОСОБА_2 з метою надання фінансової допомоги сестрі та її чоловіку, уклав контракт та проходив військову службу у зоні АТО, а.с.138). Коли ОСОБА_2 перебував на військовій службі, то всі кошти він присилав сестрі, що також підтверджується випискою (виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 за період з 01.11.2015 року по 09.07.2016 року, (а.с. 87-99). Коли ОСОБА_20 , загинув, то його сестра за власні кошти поховала брата (довідка Яготинської міської ради, а.с.11, свідоцтво про поховання, а.с.14). По АДРЕСА_3 ОСОБА_21 ніколи не проживав, оскільки власниця будинку-його бабуся зловживала спиртним, (а.с.101). Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.1986 року у справі «Джонсон проти Ірландії», яке є джерелом права в Україні, поважний суд визначив, що поняття сім"я виходить за межі формальних відносин та встановлених законом угод, тобто не обмежується виключно стосунками, заснованими на шлюбі, і може включати інші «родинні» зв"язки. Дійшовши такого висновку, суд враховує ті обставини, що батьки позивачки та її брата були позбавлені батьківських прав та з одинадцяти років ОСОБА_8 був позбавлений батьківського піклування. Діти виховувалися разом в одному інтернаті, старша сестра прийняла на себе ті обов"язки, турботу та піклування, які могли б надати їй та її молодшому брату батьки. Інших близьких рідних, які приймали участь у їх житті не було. Такі обставини не могли не вплинути на зміцнення їх родинних зв"язків у розумінні поняття «сім"ї». Іншої родини ОСОБА_8 не мав. Заперечення відповідача в тій частині, що сестра загиблого не могла проживати з останнім однією сім"єю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , актами обстеження житлово-побутових умов, які складалися на підставі пояснень сусідів та які не містять суперечливих відомостей, в зв"язку з чим приймаються до уваги судом, та іншими доказами, дослідженими по справі.

Посилаючись на наявність автобіографії, написаної власноруч ОСОБА_2 , в котрій ним зазначена його адреса як АДРЕСА_3 , відповідач в підтвердження своїх доводів таку автобіографію суду не надав. З акту обстеження (а.с.101) вбачається, що останній не проживав за вказаною адресою. На а.с. 70 є автобіографія ОСОБА_2 , де зазначено, що він проживає у квартирі сестри по АДРЕСА_1 . Враховуючи викладене, суд вважає заперечення відповідача в цій частині такими, що не заслуговують на увагу.

Крім цього, слід прийняти до уваги особливість даної справи, яка полягає в тому, що загиблий зростав без батьків. Єдиною рідною людиною, з якою він підтримував сімейні зв"язки була сестра та іншої сім"ї у нього не було. Оцінюючи всі докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення.
Керуючись ст. ст. 10,81, 259,263-265, 268, 315 ЦПК України, ст. 3 СК України, суд
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м Яготина Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_8 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 до Міністерства оборони України, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, Яготинської міської ради Київської області, м. Яготин, вул. Незалежності, 67 про встановлення факту спільного проживання однією сім"єю задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 є членами однієї сім`ї, відповідно до ст. 3 СК України, оскільки ОСОБА_2 спільно проживав разом із сім"єю ОСОБА_1 , був пов"язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов"язки.
Повне рішення сторони можуть отримати 27 січня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.