Справа № 387/814/17
Номер провадження по справі 2/387/17/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстера І. П.

при секретарі судового засідання Поляруш С.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Згода", третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання додаткової угоди до договору оренди землі від 17.01.2017 та договору оренди земельної ділянки недійсними. Позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,34 га, кадастровий номер :02:000:0699, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV - КР № 027787 від 30.03.2002 . Вказана земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ " Згода " на підставі договору оренди землі від 02.01.2007, строком на 10 років. Позивач 27.08.2017 з'ясував, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2017 зареєстровано право оренди на підставі додаткової угоди від 17.01.2017 до договору оренди землі, зареєстрованого 15.10.2008. Згідно умов додаткової угоди продовжено термін дії договору оренди до 14.10.2028 року. З огляду на те, що волевиявлення на укладення зазначеної угоди позивач не мав, угоду не підписував, вважає, що є підстави для визнання додаткової угоди та договору оренди землі недійсною. В судовому засіданні представник позивача надав заяву про зменшення позовних вимог та просив не розглядати позовну вимогу в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 15.10.2008.

Позивач та представники позивача в судовому засіданні заявлені вимоги з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримали повністю та обґрунтували їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Стверджували, що додаткову угоду до договору оренди землі від 17.01.2017 ОСОБА_2 не підписував. Викладені в додатковій угоді умови не відповідають волевиявленню позивача. Повноважень на укладення та підписання оспорюваного правочину іншим особам він не надавав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, мотивуючи тим, що спірний договір укладений з дотриманням вимог діючого законодавства. Стверджував, що на момент укладення вказаного правочину волевиявлення ОСОБА_2 було вільним та відповідало його внутрішній волі. Обставини укладення вказаного договору йому особисто невідомі. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини :

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 5,377 гектара, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV-КР №027787, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с.6 ).

Відповідно до умов додаткової угоди до договору оренди землі від 17.01.2017, укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ "Згода", яка зареєстрована у Добровеличківському ДП КРФ ЦДЗК , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.10.2008 за № 14, з'ясовано, що позивач надав відповідачу в строкове платне користування з терміном на 10 років земельну ділянку площею 5,34 га, кадастровий номер :02:000:0699, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. За користування обєктом оренди встановлена орендна плата в розмірі 6469,2 гривень, що відповідає 4,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку орендар має сплачувати у строки не пізніше 31 грудня поточного року.

Відповідно до статті 13 Закону України Про оренду землі (далі по тексту Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 14 Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до статті 16 Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ).

З пояснень позивача встановлено, що спірний договір суперечить його волі та ним не підписувався .

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт надання ОСОБА_2 в установленому законом порядку повноважень іншій особі на укладення та підписання оспорюваного правочину стороною відповідача не надано .

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №933/934/17-27 від 27.12.2017, встановлено, що підпис, розташований у графі "Орендодавець ", розділу "Реквізити сторін" оригіналі додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 17.01.2017 , укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ "Згода" в особі генерального директора ОСОБА_4, виконаний рукописним способом, пастою кулькової ручки, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Підпис від імені ОСОБА_2 у графі "Орендодавець ", розділу "Реквізити сторін" оригіналі додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 17.01.2017 , укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ "Згода" в особі генерального директора ОСОБА_4, виконаний не самим ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням його підпису (а.с. 98-103).

Відповідно до ч.1,2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин ) .

Відповідно до ч.2,3,4,5 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним .

Суд зазначає, що захист права власності гарантується як національним законодавством, так і ст.1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського суду з прав людини. Так у рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 року у справі «ОСОБА_5 ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватись своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, порушено відповідачем.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що спірна додаткова угода до договору оренди землі від 17.01.2017, укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ "Згода, має бути визнаною недійсною, оскільки не підписувалась орендодавцем та не відповідає його внутрішній волі .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, керуючись ч.1, п.2 ч. 3 ст. 133 та ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК, суд прийшов до висновку, що понесені позивачем і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень та витрати пов'язані з проведенням судової почеркознавчої експертизи у розмірі 3714 гривень підлягають стягненню з відповідача повністю. Отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 4354 гривні.

На підставі ст.ст. 13, 14, 16 Закону України Про оренду землі від 06.10.1998 року №161-ХІV із змінами та доповненнями, ст.ст. 203, 207, 215 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 17.01.2017, укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ "Згода", зареєстровану державним реєстратором виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області ОСОБА_6 ( номер запису про інше речове право 19192518), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 34027726 від 24.02.2017 року.

Стягнути з ТОВ "Згода" (, смт.Добровеличківка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, вул.Леніна,84 ) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати в сумі 4354 (чотири тисячі триста п'ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_7sp; П.