Дата документу 06.02.2018
ЄУ № 420/170/17
Провадження №6/420/13/18
У Х В А Л А

06 лютого 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Іванової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення по цивільній справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором іпотеки, заінтересована особа ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1, звернувся до суду із заявою, в якій просить розстрочити виконання рішення Новопсковського районного суду Луганської області у справі ЄУ №420/170/17 (провадження №2/420/321/17) від 27.06.2017 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості за договором іпотеки від 22.08.2013 у розмірі 151218 грн., а саме: стягнути негайно 20000 грн.; стягнення 80000 грн. відстрочити на 3 місяця, з моменту набрання ухвалою про розстрочення рішення чинності; стягнення 51218 грн. відстрочити на 6 місяців з моменту набрання ухвалою про розстрочення рішення чинності.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що відповідно до вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, тобто при примусовому стягненні одночасно всієї суми за ухваленим судом рішенням він буде вимушений сплатити відразу 3024,26 грн, що для нього є неможливим, з огляду на його поточний матеріальний стан. Водночас, зазначені кошти у нього можуть бути у наявності, якщо рішення буде виконуватись певними частками. Таким чином, на його думку, єдиним ефективним засобом забезпечити виконання судового рішення у даному випадку є його розстрочення. Заявник вважає, що у даному випадку саме неможливість сплати ним авансового внеску у розмірі 2% від повної суми, стягнутої за рішенням, робить неможливим для нього його пред'явлення до виконання, а отже - унеможливлює і саме виконання рішення.

Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає за можливе розглянути питання про розстрочення виконання судового рішення за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розстрочення виконання рішення суду підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 27.06.2017 у справі ЄУ № 420/170/17 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором іпотеки від 22.08.2013 у розмірі 151218 грн.

Рішення суду набрало законної сили 09.01.2018.

12.01.2018 ОСОБА_1 судом було направлено копію рішення, яке набрало законної сили, та виконавчий лист по справі ЄУ №420/170/17 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором іпотеки.

Зазначені документи було отримано заявником 19.01.2018, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення форми №119.

Доказів відкриття виконавчого провадження та направлення постанови про відкриття виконавчого провадження сторонам до суду не надано.

Згідно вимог ч.ч. 1, 3-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як вбачається з відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків від 27.11.2017 №25905, заявник ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 30.09.2017 доходів не отримував, перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому не має змоги сплатити авансовий внесок в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню при примусовому стягненні одночасно всієї суми за рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 27.06.2017 у справі ЄУ № 420/170/17, що складає 3024,26 грн.

У справі «Soering vs UK» Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обовязок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обовязковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантується право кожної особи на звернення до суду з позовом стосовно захисту її прав та обовязків цивільного характеру. У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд зазначив, що виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина процесу розгляду справи судом.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним, але не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein V. Germany).

Згідно з ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З огляду на викладене, суд вважає, що існують обставини, які дають підстави для задоволення даної заяви та розстрочення виконання рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 27.06.2017 у справі ЄУ № 420/170/17.

Керуючись ст.ст. 260-261, 353, 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення по цивільній справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором іпотеки, заінтересована особа ОСОБА_2, задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Новопсковського районного суду Луганської області у справі №420/170/17 (провадження №2/420/321/17) від 27.06.2017 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості за договором іпотеки від 22.08.2013 у розмірі 151218 грн., а саме: стягнути негайно 20000 грн.; стягнення 80000 грн. відстрочити на 3 місяця, з моменту набрання ухвалою про розстрочення рішення законної сили; стягнення 51218 грн. відстрочити на 6 місяців з моменту набрання ухвалою про розстрочення рішення законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області.

Суддя: О.С.Стеценко