Головуючий суду 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Доповідач -Коротенко Є.В.
Справа № 428/6955/17
Провадження № 22ц/782/63/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Коротенка Є.В.,

суддів: Коновалової В.А., Луганської В.М.,

за участю секретаря Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 листопада 2017 року у складі судді Бароніна Д.Б.,

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до виконуючого обов'язки головного лікаря Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на наступні обставини.

26 квітня 2017 року вона звернулась до Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» (далі - ЛКЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи») з запитом, згідно якого для оскарження рішення комісії відносно неї в компетентних органах просила надати певну інформацію.

ЛКЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» за підписом в.о. головного лікаря закладу ОСОБА_3 направило їй відповідь № 58-зв від 04 травня 2017 року, який не містив відповідей на частину поставлених запитань та було виконано частину викладених у запиті вимог.

При таких обставинах, вважаючи, що її звернення не розглянуто по суті, їй не надано повну та обгрунтовану відповідь, ОСОБА_2, керуючись ст.40 Конституції України, ст.ст.1, 3, 15 Закону України «Про звернення громадян», з метою захисту свого порушеного права, відновлення її законних інтересів, звернулася до суду з вказаним позовом та просила:

- визнати протиправними дії виконуючого обов'язки головного лікаря Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_3 щодо необгрунтованої відмови у наданні відповіді на звернення на викладені у запиті від 26 квітня 2017 року питання та невиконання вказаних вимог;

- зобов'язати виконуючого обов'язки головного лікаря Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_3 повторно розглянути її запит від 26 квітня 2017 року у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та надати відповіді на поставленні питання та виконати вказані вимоги.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30.11.2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до виконуючого обов'язки головного лікаря Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії було відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою на нього, вважає рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, просиласкасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.89, 263 ЦПК України були повно і всебічно встановлені та дослідженні обставини справи, від яких залежить її правильне вирішення, дана належна оцінка доказам, на які сторони посилалися в суді першої інстанції. Суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, що 26 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до ЛКЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» з запитом, згідно якого для оскарження рішення комісії відносно неї в компетентних органах просила надати певну інформацію (а.с.8).

ЛКЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» 04 травня 2017 року за підписом в.о. головного лікаря закладу ОСОБА_3 направило ОСОБА_2 відповідь № 58зв (а.с.9).

Вважаючи, що її звернення фактично не розглянуто по суті, їй не надано повну та обгрунтовану відповідь, ОСОБА_2 звернулась з вказаним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що відповідач у справі - ОСОБА_3 не є належним відповідачем у цій справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не заперечує той факт, що вона дійсно звернулась до неналежного відповідача.

Вказане, крім іншого, підтверджується, зокрема, викладеним в апеляційній скарзі клопотанням апелянта щодо заміни первісного відповідача на ЛКЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» (а.с.117), яке не може бути задоволене, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений такими повноваженнями.

При таких обставинах апеляційний суд враховує положення частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом із тим, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції вимог ч.4 ст.10 та ст.33 ЦПК України (в редакції - на час розгляду справи), оскільки останній не вирішив належним чином питання про склад осіб, які беруть участь у справі, та не роз'яснив позивачеві право на заміну неналежного відповідача.

З такими доводами ОСОБА_2 погодитись не можна, оскільки 15.11.2017 року Сєвєродонецький міський суд у розгляді справи оголосив перерву виключно у зв'язку із тим, що суд вважав за необхідне письмово роз'яснити позивачці про наявність у неї певних прав і обов'язків, зокрема, передбаченого ст.33 ЦПК України права заявляти клопотання про заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача (а.с.88).

Оскільки ОСОБА_2 не з'являлась до судового засідання за викликом, вказане письмове роз'яснення було направлене їй поштою та особисто нею отримане 17.11.2017 року (а.с.90).

Однак, клопотань про заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача позивачка до суду першої інстанції так і не заявила.

Також, на думку колегії суддів, є безпідставним посилання апелянта і на положення п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - Постанова), з огляду на наступне.

Так, відповідно до вказаного пункту Постанови, пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України. При цьому суд касаційної інстанції надалі роз'яснив, що у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за

вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи.

Але ж, у відповідності до внесених згідно із Законом України № 2453-VI від 07.07.2010 року до ст.33 ЦПК України змін, суд має повноваження на заміну первісного відповідача належним відповідачем або на залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача виключно за клопотанням позивача.

Таким чином, зазначене вище роз'яснення Верховного Суду України втратило свою актуальність.

Щодо суджень суду першої інстанції відносно вибору позивачем належного способу захисту, то із оскаржуваного рішення чітко вбачається, що суд прийшов до висновку, що ефективним та належним способом захисту прав позивача в даному випадку може бути пред'явлення позовних вимог до відповідного комунального закладу або до керівника комунального закладу (тобто до належного відповідача), що у повній мірі відповідає змісту висновків суду, вказаних вище.

Також колегія суддів погоджується із тим, що суд першої інстанції не зробив висновків по суті спірних правовідносин, оскільки позивач має право на звернення з аналогічним позовом до належного відповідача, а такі висновки можуть в подальшому вплинути на розгляд такого судового спору.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись, ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 08.02.2018 року.

Головуючий

Судді: