Провадження № 2-р/522/9/18
Справа № 2-4150/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участю секретаря Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розяснення судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 26.12.2017 року звернувся ОСОБА_1 з вторинним клопотанням про розяснення судового рішення по справі № 2-4150/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно та визнання права власності, яке за вказівкою заявника, не виконане до сьогоднішнього дня.

Первинну заяву про розяснення судового рішення по даній справі було подано до суду 03.07.2017 року, а ухвалою суду від 20.07.2017 року було відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про розяснення судового рішення.

В обґрунтування заяви зазначив, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 21.10.2015 року затверджено мирову угоду, яку державний виконавець відмовляє виконувати у звязку з тим, що в ухвалі суду відсутні міри примусового виконання та ухвала не відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час звернення до державного виконавця з ухвалою).

У судове засідання 15.01.2018 року сторони не зявилися, про час та місце розгляду були сповіщені належним чином, у звязку з цим слухання справи відклалось на 06.02.2018 року, але сторони справи повторно у судове засідання не зявилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

Дослідивши матеріали заяви суд проходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Приморським районним судом м. Одеси 21.10.2015 року постановлено ухвалу про визнання мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно та визнання права власності.

Зазначена ухвала суду сторонами до теперішнього часу оскаржена не була і набрала законної сили.

ОСОБА_1 09.03.2017 року звернувся до Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ГТУЮ в Одеській області зі скаргою на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, на що Управління ДВС листом від 03.04.2017 року № П-504-09.2-1862 зазначило, що ухвала, яка має силу виконавчого документа і підлягає виконанню повинна оформлятися з урахуванням вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час звернення до державного виконавця з ухвалою), які не дотримані, та в ухвалі відсутні заходи примусового виконання (стягнення боргу, зобовязати вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення), у звязку з чим державним виконавцем відділу відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

03.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розяснення ухвали суду від 21.10.2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_2 за заявою від 05.11.2015р. отримали копію ухвали суду 20.11.2015р., а ОСОБА_1 звернувся з заявою 01.08.2016р. про видачу копії ухвали, яке судом виконано 11.08.2016р.

Ухвалою суду від 20.07.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у розясненні ухвали суду, з якої вбачається що не зрозуміло що саме підлягає примусовому виконанню, а що виконано в добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ЦПК України подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Ухвала суду про затвердження мирової угоди постановлена 21.10.2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України (в редакції, що була чинна на час прийняття рішення) строк оскарження ухвали суду становив 5 днів. До теперішнього дня відомостей, щодо оскарження ухвали від 21.10.2015 року, суду не відомо. Тож, вбачається, що ухвала суду набрала законної сили через 5 днів після отримання копії такої ухвали, оскільки вона була постановлена за відсутності сторін справи.

Ухвала про визнання Мирової угоди є виконавчим документом відповідно до п.2 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на той час), строк предявлення до виконання якого становить один рік.

З матеріалів справи, вбачається, що строк предявлення виконавчого документа до виконання сплив, у суду відсутні відомості, щодо виконання ухвали суд від 21.10.2015 року.

Отже на підставі вищевикладеного, враховуючи, що строк для предявлення виконавчого листа до примусового виконання сплив, відомості про добровільне виконання відсутні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення судового рішення.

Керуючись ст. ч. 2 ст. 247, 258, 260, 271, 345 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення судового рішення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Домусчі Л.В.