АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/284/18 Справа № 199/1795/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Якименко Л. Г. Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що 31.03.2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №SAMDN8432, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 250000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у зв'язку з чим станом на 20.12.2015 року прострочена заборгованість за кредитним договором становить 889296,73 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 251476,35 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 572854,42 грн., заборгованість за пенею та комісією - 22142,31 гривень, а також штрафи відповідно до пунктів 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (відсоткова складова) - 42323,65 гривень.

Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 31.03.2008 року №SAMDN8432 у сумі 889296,73 гривень, а також понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 13339,45 гривень.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що відповідно до наданих позивачем документів 31 березня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №SAMDN8432, згідно з яким відповідачу надано кредит у сумі 250000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 20.12.2015 року прострочена заборгованість за вказаним кредитним договором становить 889296,73 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 251476,35 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 572854,42 грн., заборгованість за пенею та комісією - 22142,31 гривень, а також штрафи відповідно до пунктів 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (відсоткова складова) - 42323,65 гривень.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з цим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог, а згідно із частиною першою статті 259 ЦК України позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постановах від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14 та від 29 жовтня 2014 року №6-169цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст..257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст..261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Саме з такого розуміння зазначених норм матеріального права виходив і суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» у справі, що між сторонами укладено договір про надання банківських послуг у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі строком дії, що відповідає строку дії картки, оскільки із настанням строку закінчення дії кредитної карти, який сплинув у 2012 році, у позивача сплинув трирічний строк на право звернення до суду із вимогою про стягнення кредитних коштів за кредитною угодою №SAMDN8432 від 31.03.2008 року.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 в суді першої інстанції подав заяву від 01 вересня 2016 року про застосування строків позовної давності, а відповідно до розрахунку заборгованості останній платіж по картці відповідачем було зроблено 31 січня 2012 року, а до суду позивач звернувся лише 12 березня 2016 року.

Також встановлено, що відповідач отримавши в кредит грошові кошти на картковому рахунку, зобов'язався використовувати кредит та його погашати, а відповідно до п.1 договору № SAMDN8432 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки боржник зобов'язаний їх погасити черговими платежами у 30 денний строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про відстуність підстав для задоволення позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Що стосується доводів апеляційної скарги Банку про незаконність рішення суду то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів на та не погодження з рішенням суду, а тому ці доводи не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

За таких обставин судом першої інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова