Справа № 357/8886/17 Головуючий у І інстанції Дмитренко А. М.
Провадження № 22-ц/780/195/18 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 52 25.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що вона працює на посаді директора Білоцерківської музичної школи № 3 з 01 квітня 1985 року, однак наказом начальника відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради № 77 від 06 липня 2017 року її притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов'язків, а саме за те, що вона як директор музичної школи видала накази № 34 від 16 листопада 2015 року «Про видачу працівникам Білоцерківської музичної школи № 3 грошової винагороди до Всеукраїнського дня робітників культури» та № 38 від 09 грудня 2015 року «Про проведення виплати винагороди викладачам музичної школи по підсумках 2015 року» без погодження з начальником відділу культури і туризму.

Однак, вважає, що згідно із Положенням про преміювання працівників музичної школи таке погодження не вимагається, преміювання працівників здійснюється за рахунок фонду заробітної плати, про економію якої повідомляється саме централізованою бухгалтерією відділу культури і туризму, крім того згідно із положеннями КЗпП України дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку, тому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ № 77 від 06 липня 2017 року про накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани як такий, що не відповідає вимогам закону.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2017 року позов задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ № 77 від 06 липня 2017 року про накладення на позивачку дисциплінарного стягнення у вигляді догани та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із цим рішенням, представник Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оспорюваний наказ про оголошення догани позивачці виданий з дотриманням вимог щодо порядку та строків застосування дисциплінарного стягнення, відповідає вимогам закону, а тому правові підстави для його скасування відсутні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності з порушенням вимог закону, оскільки ОСОБА_2 видала накази у межах власних повноважень. відповідно до вимог статуту та закону, в її діях відсутня вина, як одна з ознак порушення трудової дисципліни та, що дисциплінарне стягнення в порушення вимог закону було накладене відповідачем пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач згідно наказу Білоцерківського міського відділу культури від 01 квітня 1985 року за № 13 призначена на посаду директора Білоцерківської музичної школи № 3 по переводу з 01 квітня 1985 року, що слідує з копії цього наказу (а.с.64).

Білоцерківська музична школа № 3 належить до системи позашкільної освіти, є початковою ланкою спеціалізованої мистецької освіти, створюється згідно з рішенням Білоцерківської міської ради, форма власності - комунальна; має статус державного закладу освіти та підпорядкована відділу культури Білоцерківської міської ради; БМШ № 3 є юридичною особою, має свій кошторис, самостійний баланс, має власну печатку, рахунки в установах банків.

Наведене стверджується копією Статуту Білоцерківської музичної школи № 3 у новій редакції, затвердженого рішенням 14 сесії Білоцерківської міської ради V скликання від 25.04.2007 року № 338, державну реєстрацію змін проведено 24 травня 2007 року (а.с.82-87).

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області № 77 від 06.07.2017 року директору КЗ Білоцерківської музичної школи № 3 ОСОБА_2 було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов'язків, яке полягає в тому, що вона видала накази № 34 від 16.11.2015 року «Про видачу працівникам Білоцерківської музичної школи № 3 грошової винагороди до Всеукраїнського дня робітників культури» та № 38 від 09.12.2015 року «Про проведення виплати винагороди викладачам музичної школи по підсумках 2015 року» без погодження з начальником відділу культури і туризму та з порушенням вимог чинного законодавства, що слідує з копії даного наказу (а.с.5-6).

Як вбачається зі змісту наказу, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали порушення, виявлені аудиторами Північного офісу Держаудитслужби України під час проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради за період з 01.01.2014 року по 01.04.2017 року.

За наказом від 16.11.2015 року за № 34 працівникам школи було виплачено грошову винагороду до Всеукраїнського дня робітників культури; а на підставі наказу по школі № 38 від 09.12.2015 року викладачам з урахуванням досягнень та результативності педагогічної праці проведено виплату винагороди по підсумках 2015 року, що слідує з копій цих наказів (а.с.13-14).

В акті ревізії, як на порушення, вказано на призначення грошової винагороди директору ОСОБА_2 без погодження з відділом культури в особі керівника (а.с.121); також вказано на те, що ОСОБА_2, як директором БМШ № 3, здійснено преміювання працівників школи до Всеукраїнського дня робітників культури, тоді як умовами колективного договору на 2015-2016 роки, не передбачено преміювання працівників з нагоди професійних та державних свят, а надані ОСОБА_2 Положення про преміювання та додаток до Положення про преміювання не є складовими колективного договору (а.с.122).

З матеріалів справи також вбачається, що винагорода була виплачена ОСОБА_2 не як директору навчального закладу, а як педагогу, оскільки вона є одночасно викладачем по класу домри, про що також зазначила в своїх письмових поясненнях від 29.05.2017 року ОСОБА_2 при проведенні ревізії (а.с.8), але ці обставини не були враховані при винесенні оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що в БМШ № 3 діє колективний договір між адміністрацією і профспілковим комітетом на 2015-2016 роки, схвалений загальними зборами колективу музичної школи № 3 17.03.2015 року, підписаний директором школи ОСОБА_2 та головою профкому Гримашевич Л.С. 19.03.2015 року, зареєстрований виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради від 08.04.2015 року реєстровий номер 15 згідно напису про повідомну реєстрацію колективного договору (а.с.91-97).

В п.3.1.12 колективного договору передбачено, що адміністрація зобов'язується разом з профкомом розробити Положення «Про преміювання та матеріальне заохочення педагогів та адміністративно - технічних працівників» в межах фонду заробітної плати та сплачувати при наявності коштів.

З матеріалів справи також вбачається, що 17.03.2015 року Положення про преміювання працівників Білоцерківської музичної школи № 3 було затверджено директором школи ОСОБА_2, погоджено головою профкому Гримашевич Л.С. (а.с.9).

Згідно цього Положення преміювання проводиться директором за погодженням з профспілковим комітетом за сумлінну працю, зразкове виконання посадових обов'язків, високі результати в організації та проведенні навчально-виховного процесу, позакласних і методичних заходів; за провадження нових форм та методів роботи; за активну культурно-освітню діяльність, що впливає на підвищення якості роботи закладу; за активну концертно-громадську роботу та інше.

А 12.11.2015 року затверджено директором школи та погоджено головою профкому Додаток до Положення про преміювання працівників Білоцерківської музичної школи № 3, згідно якого передбачено виплату одноразової премії в межах фонду оплати праці до професійних і державних свят, ювілейних та святкових дат, а також за особистий вагомий внесок працівника у розвиток культури і музичної освіти (а.с.10).

За ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до положень ст.147 КЗпП України порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Отже, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок.

Таким чином, виплату винагороди викладачам БМШ № 3 по підсумках 2015 року проведено відповідно до Порядку надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків, затвердженого постановою КМ України від 05.06.2000 року № 898, яким передбачено, що щорічна грошова винагорода здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці; щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу чи методичної установи, а керівникам - за наказом вищестоящої організації.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно ст.15 цього Закону та ст.97 КЗпП форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Статтею 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» передбачено, що у колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.).

Відповідно до ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди» положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов'язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду.

Колективний договір, угода набирають чинності з дня їх підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі, угоді.

Колективний договір набирає чинності з дня його підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у ньому.

Після закінчення строку чинності колективний договір продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором.

Відповідно до Закону України «Про колективні договори і угоди» колективні договори підлягають повідомній реєстрації в установленому порядку місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування (стаття 9). Закон не містить будь - яких виключень.

Незареєстрований колективний договір має юридичну силу, оскільки колективний договір набирає чинності з дня його підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі. Відповідальність за неподання колективного договору на реєстрацію законодавством не передбачена, на що вказано в роз'ясненнях Міністерства соціальної політики України з питань, які надані в межах компетенції місцевим органам виконавчої влади здійснюючих повідомну реєстрацією колективних договорів і угод.

Згідно ст. 148 цього Кодексу - дисциплiнарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника вiд роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатнiстю або перебування його у вiдпустцi.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пiзнiше шести мiсяцiв з дня вчинення проступку.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що притягнення позивачки до дисциплінарного стягнення відбулося із порушенням вимог законодавства про працю, оскільки ОСОБА_2 видала накази у межах власних повноважень та відповідно до вимог статуту та закону, та у її діях відсутня вина як одна з ознак порушення трудової дисципліни, що є необхідним для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що відповідачем було пропущено шестимісячний строк для притягнення до дисциплінарної відповідальності, встановлений ст. 148 КЗпП України.

Посилання апелянта на те, що положення про преміювання та додаток до положення про преміювання не є складовими колективного договору, в зв'язку з цим наказ № 34 від 16.11.2015 року по БМШ № 3 видано директором з порушенням вимог чинного законодавства, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтується на вимогах закону.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 375 ЦПК України, колегія судів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: