Пров. № 2/409/280/18
Справа №409/2049/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2018 року смт.Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області в складі:
головуючого - судді Третяка О.Г.,
при секретарі - Гойдіної Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі України дитини без згоди та супроводу батька, -
Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі України дитини без згоди та супроводу батька, обгрунтовуючі свої позовні вимоги тим, що вона є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини є ОСОБА_2. Дитина проживає з нею. Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Вона самостійно опікується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан. Всі питання щодо виховання дитини вона вирішує самостійно. Вона з дитиною зареєстровані та мешкають у АДРЕСА_1. У зв'язку з проведення АТО на території Луганської області, вона не має можливості разом із донькою виїхати із зони проведення АТО та до іншої країни для лікування та оздоровлення дитини, так як на виїзд малолітньої дитини потрібна письмова нотаріально посвідчена згода батька. Однак вона не має можливості отримати дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України, оскільки при зверненні до батька дитини, відповідача по даній справі, з проханням надати згоду на виїзд дитини на підконтрольну територію України та за межі України, останній категорично відмовився надати таку згоду. Вважає, що відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Але, не зважаючи на це, відповідач - ОСОБА_2, безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Вважає, що така позиція батька малолітньої ОСОБА_3, шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Саме ця ситуація і стала підставою для звернення до суду із вказаним позовом.
У судове засідання позивачка не з'явилася попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідач у судові засідання 19.01.2018 року та 01.02.2018 року викликався, однак не з'явився, причин неявки суду не повідомив, належним чином був повідомлений про розгляд справи через оголошення на сайті "Судова влада".
01.02.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши обставини справи, докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).
Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.
Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Судом також встановлено, що позивачка турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення, дітей.
Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).
У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
п.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітніх дітей за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька.
Суд на підставі викладеного та керуючись ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст. ст.150, 154 СК України, ст.ст. 10,13, 81, 263- 265 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд за межі України дитини без згоди та супроводу батька - задовольнити повністю.
Надати дозвіл ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована у АДРЕСА_1 неодноразові в'їзди/виїзди в зону проведення антитерористичної операції на непідконтрольну територію України, з малолітньою донькою - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - м.Луганськ, смт. Ювілейне, без згоди батька ОСОБА_2, до закінчення АТО.
Надати дозвіл на виїзд за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце народження - м. Луганськ, смт. Ювілейне, без згоди батька - ОСОБА_2, у супроводі матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована у АДРЕСА_1, до досягнення дитиною 16 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області Третяк О.Г.