Справа № 203/3447/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилався на те, що 07.12.2016 року о 09-50 г. в м.Дніпрі на вул.Гавриленко сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 Після зіткнення автомобіль НОМЕР_2 продовжив некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 15.02.2017 року постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Транспортний засіб останнього було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЮНІВЕС». З метою визначення розміру заподіяної йому матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу позивачем було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження у судового експерта ОСОБА_5 Згідно висновку №207/16А від 06.01.2017 року матеріальна шкода, заподіяна власнику транспортного засобу Chevrolet Aveo н/з НОМЕР_4 була визначена в розмірі 38144 грн. 35 коп. Для своєчасного отримання страхового відшкодування по полісу страховику було надано всі необхідні документи та 10.03.2017 року заяву на узгодження розміру страхового відшкодування в сумі 38064 грн. 35 коп. Страховиком розмір заподіяної шкоди було визначено на підставі звіту №10040417-2, складеного 10.04.2017 року оцінювачем ОСОБА_6 та виплачено страхове відшкодування в сумі 15133 грн. 54 коп. Посилаючись на те, що вказаний звіт було складено з порушенням встановленого законом порядку та виплата страхового відшкодування не повинна була ґрунтуватись на останньому, позивач просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 21930 грн. 81 коп.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити в повному обсязі позовні вимоги.

Відповідач явку свого представника до суду не забезпечив. Проте, надав письмові заперечення на позов, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі в зв'язку з їх необгрунтованістю. Зокрема, посилався на те, що страховою компанією було в повному обсязі виконано свої зобов'язання та виплачено позову страхове відшкодування в розмірі оціненої у передбаченому законом порядку шкоди. Також було відшкодовано витрати на евакуацією пошкодженого транспортного засобу та послуги за стоянку. Окрім цього, відповідач зазначив, що наданий позивачем висновок вважає необґрунтованим в зв'язку із завищенням цін на матеріали, необхідні для здійснення ремонтно-відновлювальних робіт та на запасні частини, включення ремонтних робіт деталей, що не мали пошкоджень, а також заміною переднього бамперу, який мав пошкодження до ДТП.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши доводи, викладені в письмових запереченнях відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 07.12.2016 року о 09-50 г. в м.Дніпрі на вул.Гавриленко сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2, що належить останньому.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.02.2017 року ОСОБА_3 за фактом ДТП було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Транспортний засіб останнього було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЮНІВЕС», яким було замовлено звіт суб'єкту оціночної діяльності ОСОБА_7 №100417-2 від 10.04.2017 року, згідно якого розмір завданих матеріальних збитків власнику транспортного засобу Chevrolet Aveo н/з НОМЕР_4 було визначено в сумі 16133 грн. 54 коп.

З урахуванням останнього, позивачу за його заявою було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі оціненої шкоди в сумі 15133 грн. 54 коп., а також 800 грн. на евакуацію транспортного засобу та за виключенням 1000 грн. франшизи, встановленої у договорі.

Згідно наданого позивачем висновку експертного автотоварознавчого дослідження №207/16А від 06.01.2017 року, складеного судовим експертом ОСОБА_5, вартість матеріальних збитків завданих власнику транспортного засобу Chevrolet Aveo н/з НОМЕР_4, було визначено в сумі 38144 грн. 35 коп.

З урахуванням цього, не погоджуючись з розміром оціненої шкоди, визначеної у звіті суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 №100417-2 від 10.04.2017 року та розміром виплаченого страхового відшкодування, позивач звернувся до суду та просив стягнути різницю між розміром матеріальної шкоди, визначеної у висновку№207/16А від 06.01.2017 року в сумі 38144 грн. 35 коп. та виплаченим страховим відшкодуванням.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страхо-вик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно п.п.34.2,34.3,34.4 ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (п.36.2 ст.36 Закону).

Вирішуючи спір між сторонами з приводу розміру страхового відшкодування, суд враховує, що відповідно до положень ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди, в разі не направлення страховиком протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

У відповідності до вказаних положень ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем протягом 10 днів було направлено аварійного комісара, яким 16.12.2016 року було оглянуто транспортний засіб, складено акт огляду (дефектну відомість) та в подальшому суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_7, що має відповідні свідоцтво, сертифікат та кваліфікацію за напрямком оцінки майна, за замовленням відповідача було складено відповідний звіт №100417-2 від 10.04.2017 року з визначення розміру заподіяних позивачу матеріальних збитків, відповідного до якого відповідачем в повному обсязі здійснено виплату страхового відшкодування.

В зв'язку з цим, суд вважає, що у позивача були відсутні передбачені ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для самостійного обрання експерта для визначення розміру збитків. А тому, при вирішенні спору приймає до уваги саме звіт суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 №100417-2 від 10.04.2017 року, який було замовлено відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Заперечуючи проти цього висновку з посиланням на те, що останній було складено з порушенням встановленого законом порядку, оскільки оцінювач особисто не оглядав транспортний засіб, позивач будь-яких обґрунтувань щодо неправильності висновків та визначення розміру збитків не надав та під час розгляду справи не заявляв клопотань про призначення відповідної судової експертизи для визначення розміру матеріального збитку.

Також позивачем не зазначено, що ним фактично проводився відновлювальний ремонт транспортного засобу та, що розмір витрат на цей ремонт перевищує розмір матеріальних збитків, визначених у звіті №100417-2 від 10.04.2017 року. До того ж в даному випадку позивач не позбавлений можливості заявити вимоги до винної у ДТП особи щодо відшкодування фактично понесених витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, якщо вони перевищують розмір страхового відшкодування.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

В зв'язку з відмовою в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрат слід віднести на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст988,990 ЦК України, ст.ст.6,22,29,34,35,36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-80,141,223,247,258,259,263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09 лютого 2018 року.

Суддя С.Ю. Казак