АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/873/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі -Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міська сервісна компанія «Управдом», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-сервісна компанія «Управдом», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Градострой-Сервіс», Комунальне підприємство Головний інформаційно-обчислювальний центр про зобов'язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Печерського районного суду м.Києва від 09 жовтня 2017 року,

встановила:

у червні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням неодноразових уточнень просила визнати недійсною нараховану їй заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з грудня 2009 року по серпень 2016 року, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок по утриманню будинку та прибудинкової території за період з травня 2013 року по серпень 2016 року, зобов'язати відповідача виключити з квитанцій на оплату житлово-комунальних послуг всі нарахування та борги, які виникли за період до 01 травня 2013 року.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 09 жовтня 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача виключити із квитанції на плату житлово-комунальних послуг заборгованість, яка виникла до 01 квітня 2013 року та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п 8 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника позивача - ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, з урахуванням уточнень, просила визнати недійсною нараховану їй заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з грудня 2009 року по серпень 2016 року, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок по утриманню будинку та прибудинкової території за період з травня 2013 року по серпень 2016 року, зобов'язати відповідача виключити з квитанцій на оплату житлово-комунальних послуг всі нарахування та борги, які виникли за період до 01 травня 2013 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що відповідач нараховує позивачу заборгованість по оплаті утримання будинку та прибудинкової території за тарифом, який вона вважає підвищеним незаконно. Зазначала, що заборгованість, яка виставляється їй у квитанціях, та яка виникла у період з грудня 2009 року по травень 2013 року має бути виключена з квитанцій, оскільки ТОВ «МСК «Управдом» не є правонаступником ТОВ «ЖСК «Управдом», а тому і позбавлений права вимагати від позивача сплату на свою користь заборгованість, яка виникла перед ТОВ «ЖСК «Управдом».

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 09 жовтня 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що надані житлово-комунальні послуги нею спожиті не були, що за умови відсутності факту відмови від споживання послуг за встановленою на час споживання ціною, свідчить про обізнаність позивача про тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 11, 15, 632, 638, 653, 901, 903 ЦК України, ст. 1, 3, 7, 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції помилково не було взято до уваги те, що відповідач позбавлений права вимагати від відповідача сплати боргу, який утворився до 01 квітня 2013 року, оскільки будинок №6-В по вул. Підвисоцького на баланс ТОВ «МСК «Управдом» було прийнято лише 01 квітня 2013 року. У зв'язку з цим позивач просила ухвалити рішення, яким зобов'язати ТОВ «МСК «Управдом» виключити із квитанції на оплату житлово-комунальних послуг відомості щодо боргу , який утворився до 01 квітня 2013 року.

Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Розпорядженням №1334 від 30 листопада 2009 року «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» було погоджено тариф для будинку 6-В по вул. Підвисоцького в м.Києві у розмірі 3 грн. 32 коп. за 1 кв.м. загальної площі квартири за місяць.

Однак, позивач оплату за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території здійснювала не в повному обсязі, про що свідчать копії наданих до суду квитанцій, у зв'язку з чим з грудня 2009 року у неї виникла заборгованість.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «МСК «Управдом» є балансоутримувачем будинку лише з квітня 2013 року, а тому підстави для нарахування ТОВ «МСК «Управдом» боргу, який утворився на час, коли балансоутримувачем будинку був ТОВ «ЖСК «Управдом» відсутні, також не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки всі права та обов'язки балансоутримувача вказаного будинку перейшли до ТОВ «МСК «Управдом».

Матеріали справи свідчать про те, що позивач була обізнана про зміну балансоутримувача будинку, а також про зміну тарифу на утримання будинку та прибудинкової території, однак доказів на підтвердження того, що надані житлово-комунальні послуги нею спожиті не були або були спожиті не в повному обсязі, до суду не надано.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а заочне рішення Печерського районного суду м.Києва від 09 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 30 січня 2018 року.

Головуючий

Судді