РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого -судді - Сенаторова В.М.,

при секретарі - Явнюк К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного Акціонерного товариства « Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, Третя особа - Київський ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області про звільнення майна з - під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ « Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: п'ятикімнатну квартиру, загальною площею 178,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що накладений Київським ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області в рамках виконавчого провадження № 48910202 (номер запису про обтяження 11728318).

В обгрунтування позовних вимог представник Банку вказав, що 24.05.2005 року між ОСОБА_1 (відповідач по справі ) та АКБ «Укрсоцбанк» ( позивач по справі ) був укладений кредитний договір № 805/16/21-1/5-271 за умовами якого, відповідач отримав кошти в сумі 50 000,00 дол. США.

Також 24.05.2005 року між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем був укладений Іпотечний договір № 805/13/26/5-829, відповідно до п. 1.1 якого, на забезпечення виконання основного зобов'язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: п'ятикімнатну квартиру, загальною площею 178,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору зареєстровано 24.05.2005 у Державному реєстрі іпотек за номером 2004437.

У зв'язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором та значної заборгованості, ОСОБА_1, згідно заяви, передав предмет іпотеки Позивачу з метою добровільної його реалізації та спрямуванням котів від продажу на погашення заборгованості по кредитному договору.

Однак Позивачу стало відомо, що реалізувати заставне майно на даний час неможливо, оскільки Київським ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області в рамках виконавчого провадження 48910202 винесено постанову про арешт майна відповідача та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_1

Позивач вважає, що він має першечергове право звернення на майно відповідача.

В судове засідання представник ПАТ « Укрсоцбанк» за довіреністю Литвин В.В, в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву розглянути справу за його відсутністю, проти позовних вимог не заперечував.

Представник Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи.

Суд, перевірив матеріали справи, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлені наступні юридично значимі факти та відповідні їм правовідношення.

24.05.2005 року між ОСОБА_1 (відповідач по справі ) та Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» ( позивач по справі ) був укладений кредитний договір № 805/16/21-1/5-271 за умовами якого, відповідач отримав кошти в сумі 50 000,00 дол. США. / а. с. 7 /

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1, є власником 72/100 частки квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 / а. с. 35 /

Також 24.05.2005 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та відповідачем був укладений Іпотечний договір № 805/13/26/5-829, відповідно до п. 1.1 якого, на забезпечення виконання основного зобов'язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: п'ятикімнатну квартиру, загальною площею 178,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. / а. с. 21 /

Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору зареєстровано 24.05.2005 у Державному реєстрі іпотек за номером 2004437., заборона на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору, ВСА № 110960 - ВСА № 110963, 24.05.2005 року, приватний нотаріус Бєсєда О.Д., р.н.1198 / а. с. 45 /

22.09.2015 року ст. державним виконавцем на виконання рішення Київського районного суду м. Харкова накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_1.

/ а. с. 52 /

Згідно ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленого цим Законом.

На підставі зі статтею 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Аналогічну норму містить стаття 19 Закону України «Про заставу».

Ст. 37, 38 ЗУ «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки згідно якого Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Дане застереження відображено в п.4.5 Іпотечного договору.

Відповідно до ст. 572 Цивільного Кодексу, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

На підставі ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека є заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ч.7 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень ЗУ «Про іпотеку».

Статтею 33 Законом України «Про іпотеку» встановлений вичерпний перелік підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог іпотекадержателя, а саме: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог шо до предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установ, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний висновок міститься в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року. Відповідно до частини 6 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

На підставі ч. 2 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

З системного аналізу перелічених нормативних актів витікає, що позивач має право за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами у порядку встановленого Законом. одержати задоволення своїх вимог, а тому позовні вимоги підлягають задов оленню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 16, 317, 572, 575, 589 Цивільного кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про іпотеку», ст. ст. 81, 82, 258, 259, 260, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву публічного Акціонерного товариства « Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, Третя особа - Київський ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області про звільнення майна з - під арешту задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 178,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що накладений 22.09.2015 року Київським ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області в рамках виконавчого провадження № 48910202 (номер запису про обтяження 11728318).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя -

.