Справа №705/4423/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину.

27.10.2017 року ухвалою Уманського міськрайонного суду було відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 19 грудня 2017 року розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину було відкладено та надано строк для примирення.

Відповідно до п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, обєднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Провадження у цій справі було відкрито до 15 грудня 2017 року, тобто до набрання чинності новою редакцією ЦПК України, та враховуючи приписи статтей 19, 274 ЦПК України,суд вважає за необхідне продовжити подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Крім того, судове засідання призначене на 19 грудня 2017 року було відкладено та надано подружжю строк для примирення за клопотанням відповідача ОСОБА_2

У судове засідання призначене на 07 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про місце, дату і час проведення судового засідання, - не зявилася, причини неявки суд не повідомила.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку поважних причин неявки до суду, однак зобов'язує суд оцінювати неявку до суду у кожному конкретному випадку залежно від підстав поважності наведених причин з тим, щоб забезпечити учасника процесу конституційною гарантією змагальності у процесі та доведення суду переконливості своїх доводів (п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи, зявлятися в судове засідання за викликом суду, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 210 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Зазначені норми ЦПК України, встановлюють обовязок зявлятися в судові засідання саме позивача, незалежно від можливості явки в судове засідання його представника. Позивач є самостійною процесуальною особою в цивільній справі.

Пунктом 3 ч.1 ст.257 ЦПК України, встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявиться в судове засідання або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

19 грудня 2017 року ухвалою Уманського міськрайоного суду розгляд цивільної справи було відкладено та надано подружжю строк для примирення за клопотанням відповідача ОСОБА_2

07.02.2018 р. позивач ОСОБА_1, яка була повідомлена належним чином (отримано особисто судову повістку ( а.с.25)), не виявила бажання взяти участь у судовому засіданні, а також не направляла заяви про розгляд справи за її відсутності.

Таким чином, суд приходить до висновків, що позивач ОСОБА_1 була повідомлена про день, час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, та той факт, що нормами ЦПК України встановлений строк розгляду справи 60 днів, судом вжиті всі заходи щодо розгляду справи та повідомленні учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про умисне затягування розглядом справи та неявки в судове засідання без поважних причин позивача, тому справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитинупідлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки позивач, яка має самостійний процесуальний статус і обовязок зявлятися до суду, в суд не зявилася без поважних причин при цьому будучи належним чином повідомленою про судове засідання, що підтверджується наведеними доказами у справі.

Таку поведінку та відношення до своїх процесуальних прав та обовязків зі сторони позивача, суд розцінює як прояв повного правового нігілізму, тобто, деформаційного стану правосвідомості особи, який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів, однак виключає злочинний намір.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з урахуванням положень п.п. 1,2 ч. 2 ст.223 ЦПК України відсутні підстави для відкладення розгляду справи і тому суд вважає, що за даних обставин необхідно залишити позовну заяву без розгляду в звязку з неявкою позивача ОСОБА_1 в судове засідання.

Керуючись п. 3 ч.1 ст.257, ст.ст. 353, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитинупроводити за правилами загального позовного провадження.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданабезпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Мазуренко