Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/5821/16-ц Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Талько О.Б.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу № 279/5821/16-ц за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади виконавчого комітету Щорсівської сільської ради Коростенського району, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Петровського, земельного відділу Коростенської районної державної адміністрації, головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про встановлення факту належності спадкового майна, визнання права власності на спадщину у порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2017 року, ухвалено під головуванням судді Шульги О.М. в м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом обґрунтовуючи його тим, що 23.10.2013 року помер її чоловік - ОСОБА_1, після смерті якого відкрилась спадщина на водойму, яка знаходиться на земельній ділянці 2,40 га Коростенського відділення по прокату кінофільмів. Дана водойма знаходиться на території колгоспу ім.Петровського в с.Щорсівка Коростенського району Житомирської області та належала померлому на підставі рішення Коростенського міського суду Житомирської області від 03.06.1998 року по справі №2-567. Позивач зазначала, що після отримання рішення суду, спадкодавець не звернувся до відповідних органів реєстрації та не отримав належних правовстановлюючих документів, а тому вона не має можливості отримати в органах нотаріату свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно, про що свідчить відмова нотаріуса. Відтак, просила встановити факт належності на праві власності за ОСОБА_1 водойми, яка знаходиться на земельній ділянці 2,40 га Коростенського відділення по прокату кінофільмів для вирощування риби, яка згідно до планів землекористування знаходилась на території колгоспу імені Петровського, що за цільовим призначенням відноситься до земель водного фонду, та визнати за нею право власності на вказану водойму в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального. Судом першої інстанції було неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають викладеним у судовому рішенні обставинам справи. ОСОБА_1 зазначає, що вона надала суду усі належні та допустимі докази прийняття спадщини, належності померлому на праві власності водойми, що знаходиться на земельній ділянці 2,40 га Коростенського відділення прокату кінофільмів, згідно рішення Коростенського міського суду Житомирської області від 03.06.1998 року та неможливості реалізації своїх спадкових прав, так як, спадкодавець за життя не звернувся до відповідних органів реєстрації та не отримав правовстановлюючих документів, щодо права власності на вказане спадкове майно.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що 23.10.2013 року помер ОСОБА_2, згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП №220771 від 24.10.2013 року. Після його смерті приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_1 заведено спадкову справу №27/2014.

Згідно листа Коростенської міської державної нотаріальної контори від 12.05.2014 року вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,40 га призначену для облаштування водойми, яка належала померлому ОСОБА_1 на підставі рішення Коростенського міського суду Житомирської області від 03.06.1998 року відмовлено. Підставою відмови є відсутність державного акту на вказану земельну ділянку та відсутність державної реєстрації права власності.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід цих прав в порядку спадкування має місце за наявності реєстрації права власності на земельну ділянку, а оскільки позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 дотримано зазначених вимог, тому у спадкодавця не виникло права власності на вказану земельну ділянку та відповідно таке право не перейшло до позивача у порядку спадкування.

З таким висновком суду апеляційний суд погоджується виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилалася на рішення Коростенського міського суду Житомирської області від 03 червня 1998 року, яким задоволено позов ОСОБА_1 Суд визнав, такою, що здійснилася угода, за якою ОСОБА_1 купив в Житомирській ВО «Кінопрокат» водойму, яка знаходиться на земельній ділянці площею 2,4 га Коростенського відділення по прокату кінофільмів для вирощування риби, 25.05.1992 року за 6738 руб.

Згідно до ст.23 ЗК України ( в редакції на час ухвалення судового рішення) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

За змістом ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно ст. 125 ЗК України (в редакції на час смерті спадкодавця) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 126 ЗК України (в редакції на час смерті спадкодавця) передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

В порушення зазначених вимог спадкодавець за життя не здійснив такої реєстрації. Відтак, до складу спадщини не ввійшла земельна ділянка, оскільки право власності на неї не було належним чином оформлене.

Встановлення факту належності особі на праві власності нерухомого майна можливе, якщо особою загублено або втрачено правовстановлюючий документ на майно та зазначений факт не може бути підтверджений у позасудовому порядку.

Між тим, на підтвердження належності ОСОБА_1 спірного майна позивачка посилається на рішення Коростенського міського суду Житомирської області від 03.06.1998 року. Тобто, на документ, який не втрачений і не загублений.

Визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов до правильного висновку, що оскільки ОСОБА_1 чоловік позивача, за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку загальною площею 2,40 га, на якій знаходиться водойма, а тому вона не є обєктом спадкування і не увійшла до спадкової маси.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 06 лютого 2018 року.

Головуючий

Судді