Справа № 676/4434/16-ц
Номер провадження 2/676/35/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2018 року м. Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Бондаря О.О.

при секретарі Маневич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будцемрем» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати ,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будцемрем» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що він з 12 січня 2016 року працював на посаді слюсаря ремонтника в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будцемрем». 24 червня 2016 року позивач отримав повістку в Кам`янець - Подільський ОМВК, з 27 червня 2016 року по 04 липня 2016 року позивач знаходився на лікарняному , а 05 липня 2016 року позивач уклав контракт про проходження військової служби в Збройних Силаї України строком на три роки. Однак на порушення вимог ст.. 91 КЗпП УРСР позивача незаконно було звільнено з роботи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала і пояснила, що за позивачем під час проходження військової служби за контрактом повинно бути збережене робоче місце і за період проходження військової служби повинен виплачуватись середньомісячний заробіток. При звільненні позивача з роботи в нього не відбиралися пояснення чим було порушено порядок звільнення з роботи. Позивач підлягає поновленню на роботі в зв`язку з незаконним звільненням і на його користь з відповідача підлягає стягненню середньомісячний заробіток в сумі 60009 гривень 32 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що відповідач працював з 12 січня 2016 року на посаді слюсаря ремонтника в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будцемрем». 05 липня 2016 року позивач на роботу не з`явився , тільки на прохідній охоронцю передав лікарняний листок і повідомив, що він уклав контракт на проходження військової служби. Після цього з позивачем було втрачено будь який зв`язок. Пізніше на підприємстві дізналися, що з позивача за рішенням суду стягуються аліменти і він постійно змінює місце роботи. Після того , як його дружина дізнається про місце роботи позивача , на це підприємство направляється виконавчий лист і позивач одразу звільняється з роботи.

Свідок ОСОБА_3 начальник дільниці Товариства з обмеженою відповідальністю «Будцемрем» в судовому засіданні дав показання, що 05 липня 2016 року позивач передав охоронцю підприємства лікарняний листок, повідомлення і витяг з наказу про укладання контракту на проходження військової служби. Після отримання даних документів свідок написав службову записку про звільнення позивача з роботи і віддав всі документи в бухгалтерію підприємства. Свідок намагався двічі зв`язатись з позивачем по телефону, однак позивач на дзвінки не відповідав.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач з 12 січня 2016 року працював на посаді слюсаря ремонтника в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будцемрем».

05 липня 2016 року між позивачем та Міністерством оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки командира В/ч НОМЕР_1 було укладено контракт на проходження військової служби строком на три роки, що підтверджується копією контракту.

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки командира В/ч НОМЕР_1 № 137 від 05 липня 2016 року позивача було зараховано до списків особового складу частини і він вважався таким. Що приступив до виконання службових обов`язків на посаду водія, що підтверджується копією витягу з наказу.

Наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будцемрем» від 05 липня 2016 року за № 70 к позивача було звільнено з роботи за прогул без поважних причин згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України. Підставою для прийняття даного наказу була службова записка ОСОБА_3 .

Товариством з обмеженою відповідальністю «Будцемрем» виплата всіх коштів в зв`язку з звільненням з роботи позивача була здійснена 07 липня 2016 року шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позивача, що підтверджується копією платіжної відомості та поясненнями представника відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що пояснення в позивача перед звільненням з роботи відібрати не вдалося через те, що позивач на підприємство не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідав. Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Будцемрем» двічі приходили додому до позивача щоб вручити йому копію трудової книжки, однак двері ніхто не відкривав. Трудова книжка позивача знаходиться в зв`язку з цим на підприємстві.

Згідно ч. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» від 21.01.1993 року з наступними змінами і доповненнями, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обовязку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб, у звязку з чим в Україні настав особливий період.

Часткова мобілізація також оголошувалась: Указом Президента України від 06 травня 2014 року №454/2014 тривалістю 45 діб; Указом Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014, тривалістю 45 діб, Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015, тривалістю 210 діб у три черги.

Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15 також постановлено провести у період з 18 березня по 1 травня 2015 року звільнення в запас (демобілізацію) військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» від 26 вересня 2016 року № 411/2016 постановлено провести у вересні-жовтні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 «Про часткову мобілізацію», крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.

Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу, після видачі цих Указів, Президент не приймав.

Вищий адміністративний суд України в постанові від 16 лютого 2015 року у справі № 800/582/14, виходячи із системного аналізу норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Тому суд вважає помилковим посилання відповідача на ту обставину, що в умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, закінчення строків, особливий період не діє.

Відповідно до ст. 119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про визнання наказу про звільнення позивача незаконним та скасування цього наказу, поновлення його на роботі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави , працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

З урахуванням наведеного, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на користь позивача підлягає обмеженню строком в один рік.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що позивач відпрацював повні робочі місяці в квітні та травні 2016 року і ці пояснення узгоджуються табелями обліку робочого часу позивача.

З довідки про доходи позивача за квітень травень 2016 року вбачається. що заробітна плата позивача в квітні 2016 року становила 3664,67 гривень, а в травні 2016 року 3609,20 гривень. Таким чином середньоденний заробіток позивача протягом квітня травня 2016 року становив 181 гривню 84 коп. ((3664,67+3609,20) / 40 робочих днів.).

За період з 05 липня 2016 року по 05 липня 2017 року було 250 робочих дні , тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середньомісячний заробіток в розмірі 45460 гривень 00 коп.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника;

На підставі ст. 43 Конституції України, ст.ст. 119, 235 КЗпП України, Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :
Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер картки платника податків: НОМЕР_2 ) в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будцемрем» (с. Гуменці Кам`янець - Подільського району , код ЄДРПОУ 32392873) на роботі на посаді слюсаря ремонтника та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будцемрем» на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток в розмірі 45460 гривень 00 коп. без врахування податків і зборів, які підлягають відрахуванню з заробітної плати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будцемрем» (с. Гуменці Кам`янець - Подільського району , код ЄДРПОУ 32392873) на користь держави судовий збір в сумі 480 гривень 00 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня отримання копії рішення

Рішення набирає законної сили в порядку , передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 18 січня 2018 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Бондар О.О