АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/392/18 Справа № 199/2977/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Якименко Л.Г. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участі секретаря Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування», Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» про стягнення боргу за кредитом спадкодавця, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк», уточнивши свої позовні вимоги, звернулися з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» посилалися на те, що 13 березня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №DN1YRB209330499, відповідно до умов якого ОСОБА_5 отримав кредит в сумі 13 911 грн. 95 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12 березня 2016 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, актовий запис №2310 від 02 квітня 2013 року. Спадкоємцями після померлого ОСОБА_5 є ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 21 червня 2013 року банком була отримана відповідь з Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за вих. №2336/01-16 від 18 червня 2013 року, в якій було зазначено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 була відкрита на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». 13 жовтня 2013 року банком було повторно направлено запит до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори щодо звернення спадкоємців після ОСОБА_5, на який 23 жовтня 2013 року була отримана відповідь Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, в якій зазначалося, що інформація стосовно спадкоємців померлого ОСОБА_5 не може бути надана відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат». На час смерті позичальник ОСОБА_5 зобов'язання за кредитним договором №DN1YRB209330499 не виконав, в зв'язку з чим станом на 13 березня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 13 467 грн. 80 коп. На підставі зазначеного ПАТ КБ «Приватбанк» просили визнати фактичними спадкоємцями та стягнути солідарно з ОСОБА_2, який є батьком спадкодавця, ОСОБА_3, яка є матір'ю спадкодавця, та ОСОБА_4, який є братом спадкодавця, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості у розмірі 13 467 грн. 80 коп. та судові витрати (т.1 а.с.1-2, 88-91).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено у повному обсязі (т.1 а.с.101, 102).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року залишено без змін (т.1 а.с. 199).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року скасовано та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с.230-232).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року до участі у справі в якості третіх осіб залучено ПАТ «Платинум Банк» та ПАТ «Альфа Банк» (т.2 а.с.21).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2017 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ПАТ «СК «Альфа Страхування», ПАТ «Платинум Банк», ПАТ «Альфа Банк» про стягнення боргу за кредитом спадкодавця (т.2 а.с.176, 177).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просять рішення суду від 24 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись порушення норм матеріального та процесуального права.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3, 4 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Виходячи зі змісту вказаних норм закону, які регулюють відносини спадкоємця з кредитором спадкодавця, належним способом захисту порушеного права є звернення кредитора спадкодавця до суду з позовом до спадкоємця, який прийняв спадщину, про стягнення на майно, що було передано спадкоємцю в натурі й лише за умови, що спадкоємець відмовився від задоволення вимог банку шляхом сплати одноразового платежу.

Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України справа № 6-33 цс15 від 08 квітня 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, 13 березня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №DN1YRB209330499, відповідно до умов якого ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 13 911 грн. 95 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12 березня 2016 (т.1 а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (т.1 а.с.19).

На час смерті позичальник ОСОБА_5 зобов'язання за кредитним договором №DN1YRB209330499 не виконав, в зв'язку з чим станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 існувала заборгованість в розмірі 13 467 грн. 80 коп. (т.1 а.с.5).

21 червня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» була отримана відповідь з Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за вих. №2336/01-16 від 18 червня 2013 року, в якій було зазначено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 була відкрита на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк» (т.1 а.с.23).

13 жовтня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» було повторно направлено запит до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори щодо звернення спадкоємців після ОСОБА_5, на який 23 жовтня 2013 року була отримана відповідь з Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, в якій зазначалося, що інформація стосовно спадкоємців померлого ОСОБА_5 не може бути надана відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат» (т.1 а.с.26).

Також після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі претензії кредитора ПАТ «Платинум Банк» від 18 травня 2013 року №60-02/11652 зареєстровану за №1264 та за вхідним №1330/02-14 29 травня 2013 року було відкрито спадкову справу №511/2013. До зазначеної спадкової справи долучено претензію кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» №9258 від 18 червня 2013 року, зареєстровану за №2389 та за вхідним №1530/02-14. Також до спадкової справи долучено претензію кредитора ПАТ «Альфа Банк» №76215-102 від 01 жовтня 2013 року, зареєстровану за №2389 та за вхідним №2452/02-14. Інших заяв до зазначеної спадкової справи, зокрема від відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надходило, що підтверджується листом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 03 жовтня 2014 року за вх. №3748/01-16 та матеріалами спадкової справи №511/2013 (т.1 а.с.82, т.2 а.с.30).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб'єкта станом на 14 травня 2014 року та станом на 22 січня 2018 року право власності, інші речові права, іпотека, обтяження стосовно ОСОБА_5, код НОМЕР_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні (т.1 а.с.51, т.2 а.с. 261, 262).

З відповіді ПАТ «Платинум Банк» №10/8792-Л від 30 жовтня 2017 року на запит суду апеляційної інстанції вбачається, що автомобіль «Мазда» модель 3 , реєстраційний номер НОМЕР_2, колір чорний, шасі НОМЕР_3, VIN НОМЕР_3, рік випуску - 2004, об'єм двигуна - 1999 см.куб., тип ТЗ - легковий комбі -В, який належав на праві власності ОСОБА_5, перебуває у заставі в ПАТ «Платинум банк» у забезпечення виконання зобов'язань за договором завстави №52.840.07.21.1 від 26 червня 2007 року, укладеного між первісним кредитором ЗАТ «Агробанк» та ОСОБА_5 (т.1 а.с.46, т.2 а.с.84, 239).

Отже, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Будь-якого майна в натурі після ОСОБА_5 його спадкоємцям не передано, в матеріалах справи відсутні відомості стосовно наявності іншого майна, яке б перейшло у спадщину відповідачам.

Крім того, в матеріалах справи наявна видаткова накладна №ЧКVL3-0026 від 13 березня 2013 року, з якої вбачається, що невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за кредитним договором від 13 березня 2013 року №DN1YRB209330499, в тому числі і у разі смерті, було застраховане по договору добровільного страхування укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ «СК «Альфа Страхування» 13 березня 2013 року, відповідно до якого ПАТ КБ «Приватбанк» є вигодонабувачем (т.1 а.с.76).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд дійшов вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» та правильно відмовив у задоволенні позову у зв'язку з відсутністю спадкового майна після ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Доводи апеляційної скарги стосовно наявності спадкового майна після смерті ОСОБА_5 належними доказами по справі не підтверджуються.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді