Провадження 4-с/127/10/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1, який дії в інтересах ОСОБА_2,на дії державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1, який дії в інтересах ОСОБА_2, із скаргою на дії державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в п. 2 п. 6 ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Судом встановлено, що скарга не відповідає вищевказаним вимогам. У скарзі не зазначено які саме дії державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області заявник оскаржує. Із скарги не зрозуміло: заявник оскаржує дії щодо закінчення виконавчого провадження чи інші. Якщо ж предметом оскарження є саме дії щодо закінчення виконавчого провадження, то заявником не зазначено які ж дії інших державних виконавців ним оскаржуються. Також, враховуючи вимоги заявника, скарга не містить посилання на порушення норм усіма державними виконавцями Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає вище вказаним вимогам, то застосовуються положення ст. 185 ЦПК України. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Відповідно до положень ст. 450 ЦПК України суб'єктом оскарження є державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби чи приватний виконавець, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Із скарги вбачається, що заявник, зокрема, просить суд визнати протиправними дії державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.07.2014 року.

Суд звертає увагу заявника на те, що саме він визначає субєкта оскарження. З матеріалів скарги вбачається, що оскаржувану постанову винесено конкретним державним виконавцем. Положеннями ст. 450 ЦПК України чітко визначено хто є суб'єктом оскарження.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У скарзі заявником зазначено, що 02.02.2017 року стягувач звернувся до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з проханням повідомити про хід виконавчого провадження. Після чого, стягувачу стало відомо, що виконавче провадження закінчено 30.07.2014 року.

Заявником суду не підтверджено належними доказами коли саме він дізнався про порушення його прав.

Судом враховано, що в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (в даному випадку, ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення постанови)), а тому його перебіг має визначатися за цими нормами (протягом десяти днів з дня отримання постанови), а не за нормами ст. 449 ЦПК України.

Оскільки право на звернення до суду є строковим і постанова, яку заявник просить скасувати винесена 30.07.2014 року, заявником суду не підтверджено належними доказами коли саме він дізнався про порушення його прав.

В той же час, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Отже, суд прийшов до висновку, що зі скарги чітко не вбачається, чи пропущений заявником строк звернення до суду, в той час як строк оскарження дій державного виконавця, в даному випадку, чітко визначений.

Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду, встановленого законом, в порядку, визначеному ЦПК України, заявником не подано.

Суд вважає за необхідне розяснити заявнику право на подання клопотання про поновлення пропущеного строку в разі подання скарги після закінчення процесуальних строків.

Враховуючи вищезазначене, застосовуючи аналогію закону до скарги на дії державного виконавця, за наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави для залишення скарги без руху і застосування наслідків, встановлених ст. 185 ЦПК України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що згідно з ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 185, 260, 261, 447, 449, 450 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, який дії в інтересах ОСОБА_2, на дії державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, -залишити без руху та надати заявнику строк протягом двох днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, зокрема, шляхом надання суду належно оформленої скарги, належним чином засвідчених копій письмових доказів та належних доказів про дату, коли заявник дізнався про порушення свого права, в іншому випадку скарга буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: