АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/505/18 Справа № 201/209/17 Головуючий у 1 й інстанції - Наумова О.С. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участі секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2017 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради до ОСОБА_2 про стягнення суми наданої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради звернулися з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми наданої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради посилалися на те, що відповідач ОСОБА_2 відповідно до виконавчого листа Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2012 року повинен був сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ОСОБА_2 ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4. 28 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м.Дніпропетровську ради із заявою про призначення їй тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. 05 травня 2014 року ОСОБА_3 була призначена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на шість місяців, на період з 01 квітня 2014 року по 30 вересня 2014 року, 26 грудня 2014 року - на період з 01 грудня 2014 року по 31 травня 2015 року, 03 серпня 2015 року на період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року, 25 лютого 2016 на період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, 29 липня 2016 року на період з 01 липня 2016 року по 31 липня 2016 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 виповнилось 18 років і виплата тимчасової державної допомоги у зв'язку з тим, що батько ухилявся від сплати аліментів, припинилася. Відповідно до п. 10, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Сума, яка підлягає поверненню ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2014 року по 30 вересня 2014 року, з 01 грудня 2014 року по 31 травня 2015 року та з 01 липня 2015 року по 31 липня 2016 року становить загальний розмір - 9 420 грн. 21 коп., яку Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради просили стягнути з відповідача на їх користь, як суму наданої тимчасової державної допомоги, у зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4.

Заочним рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2017 року задоволено позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м.Дніпропетровську ради грошову суму в розмірі 9 420 грн. 21 коп. в якості повернення наданої тимчасової державної допомоги. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду від 07 березня 2017 рокускасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську радивідмовити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .

Відповідно до частин 8-10 ст.181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Механізм надання вказаної допомоги визначений Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189.

Відповідно до пункту 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено.

Відповідно до п. 6 Порядку для призначення тимчасової допомоги одержувач залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, подає до органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) довідку державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення.

Відповідно до частини 2 пункту 7 Порядку тимчасова допомога призначається на кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано усі необхідні документи.

Згідно пунктів 10,12 Порядку, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі досягнення дитиною 18 - річного віку. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла дана обставина.

Якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2012 року, яке набрало законної сили, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 лютого 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.112).

18 квітня 2012 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська було видано виконавчий лист №2-436/447 у вказаній справі на виконання зазначеного рішення суду про стягнення аліментів (а.с.6)

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 19 жовтня 2012 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-436/447, виданого 18 квітня 2012 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська (а.с.113).

З довідок Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ про неотримання аліментів вбачається, що ОСОБА_3 дійсно не отримувала аліменти з 01 жовтня 2013 року по 01 квітня 2014 року, 01 червня 2014 року по 01 грудня 2014 року, з 01 січня 2015 року по 01 липня 2015 року, з з 01 липня 2015 року по 01 січня 2016 року, з 01 січня 2016 року по 01 липня 2016 року (а.с.7-11).

28 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернулася із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради з приводу призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, а саме на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

З такими ж заявами ОСОБА_3 зверталася до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську в грудні 2014 року, в липні 2015 року та в липні 2016 року (а.с.13- 20).

На підставі вищезазначених заяв ОСОБА_3 та рішень Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради про призначення допомоги, 26 грудня 2014 року ОСОБА_3 була призначена допомога на період з 01 грудня 2014 року по 31 травня 2015 року, 03 серпня 2015 року на період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року, 25 лютого 2016 на період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, 29 липня2016 року на період з 01 липня 2016 року по 31 липня 2016 року (а.с.21-25).

За вказаний період часу ОСОБА_3 отримала державну допомогу в розмірі 9 420 грн. 21 коп.(а.с.26).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 виповнилось 18 років і виплата тимчасової допомоги припинилася.

Сума надміру виплачених державних коштів станом на 20 грудня 2016 року складає 9 420 грн. 21 коп. (а.с.26).

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 було виплачено тимчасову державну допомогу на дитину, батько якої ухилявся від сплати аліментів за вищезазначений період часу в розмірі 9 420 грн. 21 коп., суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради та своїм рішенням стягнув з батька дитини ОСОБА_2, який повинен був сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина за рішенням суду, на користь Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради грошову суму в розмірі 9 420 грн. 21 коп. в якості повернення наданої тимчасової державної допомоги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо його необізнаності про існування рішення суду від 20 березня 2012 року Самарського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є необґрунтованими, оскільки апеляційним судом витребувалася цивільна справа 2-436/447/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини для огляду в судовому засіданні та було встановлено, що ОСОБА_2 приймав участь в судовому засіданні під час ухвалення вказаного рішення суду та проти позовних вимога ОСОБА_3 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини він не заперечував.

Також апеляційним судом витребувалося з Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ для огляду виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-436/447, виданого 18 квітня 2012 року Самарським районним судом м.Дніпропетровськапро стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина - ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з якого вбачається, що ОСОБА_3 зверталася до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ із заявами про надання їй довідок про несплату ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с.114, 115).

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді