ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 2/201/668/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 січня 2018 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Федоріщева С.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кияшко Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (ОСОБА_2) про відшкодування збитків, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 (ОСОБА_2) на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 38093,77 грн., посилаючись на наступні обставини.

06.04.2017 в 11.20 год. відповідач, керуючи автомобілем «BMW» н.з НОМЕР_2, в порушення п.16.6 і 16.13 ПДР рухаючись по вул.Шевченка у м. Дніпро, під час руху на регульованому перехресті з вул. М.Грушевського при повороті ліворуч, в районі вул. Шевченко, будинку №59, не надав переваги у русі автомобілю «Nissan Х-Trail» н.з.НОМЕР_3 під керуванням позивача, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого скоїв наїзд з даним автомобілем Внаслідок ДТП автомобілям спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода, постраждалих немає. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2017 року, ЄУН: №200/6823/17, провадження № 3/200/1792/17, головуючий суддя Карягіна И.О., відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340,00 грн. Власником автомобіля марки «Nissan X-Trail» н.з. НОМЕР_3, 2014 року випуску, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є позивач.

В судове засідання представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав у позові викладених.

Відповідач у судові засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 280, 281,282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що 06.04.2017 в 11.20 год. відповідач, керуючи автомобілем «BMW» н.з НОМЕР_2, в порушення п.16.6 і 16.13 ПДР рухаючись по вул.Шевченка у м. Дніпро, під час руху на регульованому перехресті з вул. М.Грушевського при повороті ліворуч, в районі вул. Шевченко, будинку №59, не надав переваги у русі автомобілю «Nissan Х-Trail» н.з.НОМЕР_3 під керуванням позивача, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого скоїв наїзд з даним автомобілем Внаслідок ДТП автомобілям спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода, постраждалих немає. Зазначене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення зі схемою до нього (а.с.13-14). Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2017 року, ЄУН: №200/6823/17, провадження № 3/200/1792/17, головуючий суддя Карягіна И.О., відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340,00 грн. (а.с.15) Власником автомобіля марки «Nissan X-Trail» н.з. НОМЕР_3, 2014 року випуску, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є позивач (а.с.12).

Учасниками ДТП. вимоги ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон №1961-IV) дотримані, цивільно-правова відповідальність Позивача застрахована, страховий поліс - АК/5500264, страховик - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована, страховий поліс - АЕ/9769669 страховик- Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЮНІВЕС», до якої своєчасно надано відповідне повідомлення про вказану ДТП (а.с.16 зворот), лист-повідомлення про огляд пошкодженого автомобіля -14.04.2017 року о 10.00 год. за адресою: м Дніпро, вул. Маяковського, 23а (а.с.16) та заяву на виплату страхового відшкодування, що підтверджується штампом страховика про прийняття даних документів (а.с.32).

Огляд і дослідження пошкодженого автомобіля виконав експерт ОСОБА_4 , який має вищу технічну освіту по спеціальності «Автомобілі і трактори», кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів розміру збитку заданого власнику транспортного засобу» і стаж експертної роботи з 2001 року (свідоцтво № 571 від 26 10 2001 року, видане МЮУ, дійсне по 25.11.2019 року) - (а.с.23).

Висновок експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Х-Trail» н.з. НОМЕР_3 , складений експертом ОСОБА_4 за № 030/17 від 20 квітня 2017 року (а.с.15-22), встановлено наступне :

С- ринкова вартість аналогічного непошкодженого автомобіля складає: 895755,63 грн. (Вісімсот дев'яносто п'ять тисяч сімсот п'ятдесят п'ять гривень 63 коп ) (арк. 7 Висновку);

Сер- вартість відновлювального ремонту складає: 57675,51 грн (П'ятдесят сім тисяч шістсот сімдесят п'ять гривень 51 коп.) ( арк.9 Висновку );

Ез- коефіцієнт фізичного зносу ТЗ складає - 0 (арк.8 Висновку );

ВТВ- втрата товарної вартості складає: 23835,78 грн. (двадцять три тисячі вісімсот тридцять п'ять грн. 78 коп.) ( арк.8 Висновку );

У- вартість матеріального збитку, з урахуванням ВІВ складає 81511,29 грн.

(Вісімдесят одна тисяча п'ятсот одинадцять грн 29 коп.) ( арк.10 Висновку );

У- вартість матеріального збитку, без урахуванням ЕПВ, складає 57675,51 грн. (П'ятдесят сім тисяч шістсот сімдесят п'ять грн. 51 коп.) ( арк.11 Висновку ).

При визначені вартості матеріального збитку, який розраховується з урахуванням використання іноземної валюти, яка визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ на дату оцінки, експертом - автотоварознавцем в додатку до Висновку - ремонтна калькуляція №030/17 від 20 04 2017 року (арк 16 додатку) зазначено: «Курс перерахунку валюти : 1 EUR.28.7291 UAH» Даний курс валюти відноситься до календарної дати - 20.04.2017 року (дата оцінки), що підтверджується відкритою інформацією з Інтернет - сайту «Мінфін» розділ «Офіційний курс валют НБУ на 20 квітня 2017 року» ( http://minfin.com.ua ).

Отже в Висновку експертом наведені правдиві дані.

Сума відновлювально-ремонтних робіт (СВР=57675,51грн.) не перевищує ринкову вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження (С=895755:63грн:), отже автомобіль не є фізично знищеним, а ремонт є технічно можливим і економічно обґрунтованим.

Експертом - автотоварознавцем в даному Висновку визначено умовну величину, як втрату товарної вартості , у сумі - 23835,78 грн. (двадцять три тисячі вісімсот тридцять п'ять грн. 78 коп.)

Відповідно до замовлення-наряду від 21.04.2017 року, акту виконаних робіт від 25.05.2017 року, виставлених ТОВ «ВИЗАВИ АСИСТАНС», вартість відновлювального-ремонтних робіт «Nissan X-Trail» н. з. НОМЕР_3 , складає 57275,00 грн. (п'ятдесят сім тисяч двісті сімдесят п'ять грн. 00 коп.) - (а.с.29-30)

25.05.2017 року Позивачем було сплачено ТОВ «ВИЗАВИ АСИСТАНС» кошти за проведення відновлювально - ремонтних робіт в сумі 57275,00 грн. (п'ятдесят сім тисяч двісті сімдесят п'ять грн. 00 коп.) - (а.с.31)

04.08.2017 року, страховик Відповідача, по даному страховому випадку, перерахував на картковий рахунок Позивача суму страхового відшкодування в розмірі 43017,01 грн. (сорок три тисячі сімнадцять грн. 01 коп.) що підтверджується банківською випискою (а.с.36-37).

Надаючи оцінку дослідженим у справі доказам у їх сукупності, співставленні між собою та вимогам законодавства, яке регулює дані правовідносини, суд враховує наступне :

Постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2017 року, ЄУН: №200/6823/17, провадження № 3/200/1792/17, є преюдиційним доказом, а саме обставиною яка не підлягає доказуванню. При розгляді справи ЄУН: №200/6823/17, провадження №3/200/1792/17, Відповідач був присутнім на судовому засіданні, процесуальними правами передбачені ст.268 КУпАП скористався. Судом була надана правова оцінка доказам у справі (ст.251 КУпАП) встановлено вину водія ОСОБА_2 (ОСОБА_2) у ДТП, яке скоїлось 06 04.2017 року, та жодним чином не встановлено, що дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинному зв'язку із ДТП та її наслідками, що і підтверджується даною Постановою.

Відповідно до п.7 Постанови від 18.12.2009 року № 14 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сини, не доказуються при розгляді іншої справи лише за умови, що в ній беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У випадку, якщо сторона або третя особа заперечує проти таких обставин, суд має переконатися в тому, що така сторона чи третя особа брала участь у справі, рішення у якій є преюдиціиним. В разі, якщо така особа участі не брала, суд має надати їй можливість спростувати такі обставини з посиланням на докази.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10 99 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95 п 61 ECHR 1999-VII), встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності яких передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію («Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод») та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права Згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів передбачено зокрема:

п.1.3. -вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно- криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин

п.1.6. ринкова вартість КТЗ (його складників) вартість за яку можливе відчуження КТЗ (його складників) на ринку подібного КТЗ (його складників) на дату оцінки за договором, укладеним між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

- поняття дійсної вартості, що вживається у судовій практиці, за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості

- відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або робото здатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин

- фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або поемою втратою первісних технічних та технологічних якостей КІЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КІЗ (його складників).

- економічна доцільність ремонту КТЗ (складової частини) - принцип оцінки який передбачає, що відновлювальний ремонт КТЗ (складника) с доцільним лише за умови що вартість відновлювального ремонту КІЗ (складника) підвищує його ринкову вартість проте не перевищує її:

- величина втрати товарної вартості ( STB)- умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ. відновлювального за нормативними вимогами після пошкодження, у порівнянні з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

п.2.4. - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ. з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник дня відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

п.4.3. За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ За результатом оцінки, виконаної суб'єктом оціночної діяльності - органом державної впади або, органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судову експертизу» оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес дня юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ

п.8.3 Вартість матеріального збитку розраховується з урахуванням використання іноземної валюти, яка визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ на дату оцінки Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості за умови економічної доцільності відновлювального ремонту.

п.8.4. До вартості матеріального збитку, який визначається під час оцінки, не включаються витрати власника КТЗ. пов'язані з транспортуванням зберіганням КТЗ. оплатою за експертні дослідження, поштовими витратами з викликом сторін для технічного огляду КТЗ та іншими витратами.

Відповідно до п.32.7 ст.32 Закону №1961, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану з втратою товарної вартості транспортного засобу.

Верховний Суд України у справі №6-760цс15 від 16 грудня 2015 року висловив правову позицію, що величина втрати товарної вартості транспортного засобу після ДТП має враховуватися при визначені фактичного розміру заподіяної шкоди власнику.

Право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної та юридичної особи згідно з вимогами ч.3 ст.386 ЦК України, має власник.

Відповідно до ч.1 і 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Положеннями ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Верховний Суд України при розгляді справи №6-108 цс13 від 13 листопада 2013 року, висловив правову позицію, якою визначено, що положення ст.ст. 1187 1188 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст.ст 1166 - 1167 ЦК України у зв'язку з чим перевага у застосуванні мас надаватися спеціальним нормам

Виходячи з цього, оскільки Позивачу в даному ДТП завдано шкоду внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, то спір про відшкодування цієї шкоди з Відповідача повинно вирішуватись за правилами ст.1188 ЦК України, а саме ч.1 ст.1188 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки): доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода)

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі

Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд України у справі № 6-2808цс1520 від січня 2016 року висловив правову позицію, якою зазначено, що якщо страхової виплати (страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд України у справі № 6-183цс14 від 3 грудня 2014 року, висловив правову позицію що згідно з вимогами частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, було використано нові вузли, деталі. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі що мана певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Зазначена правова позиція підтверджується Постановою Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15. Також, в листі Верховного Суду України «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19.07.2011 року надано роз'яснено що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля).

Враховуючи вищевикладене, співставляючи результати проведених відновлювально-ремонтних робіт пошкодженого автомобіля «Nissan X-Trail» н.з. НОМЕР_3 та проведеної виплати страхового відшкодування, слід дійти висновку про те, що відповідач повинен відшкодувати Позивачу матеріальну шкоду в сумі 38093,77 грн. (тридцять вісім тисяч дев'яносто три грн. 77 коп ), яка складається з :

1)суми різниці між фактичним розміром завданої шкоди та прямими застрахованими збитками в сумі 14257,99 грн. (чотирнадцять тисяч двісті п'ятдесят сім грн 99 коп.)

Розрахунок:

57275,00 грн. (відновлювально-ремонтні роботи пошкодженого автомобіля) - 43017,01 грн. (виплачена сума страхового відшкодування ) = 14257,99 грн;

2)величини втрати товарної вартості в сумі 23835,78 грн. (двадцять три тисячі вісімсот тридцять п'ять грн.78 коп.)

В добровільному порядку Відповідачем не відшкодовано завдану шкоду в повному обсязі, завдані джерелом підвищеної небезпеки, що порушує законні права і інтереси Позивача, які підлягають захисту в суді та мають бути стягнуті в судовому порядку згідно чинного законодавства.

Позивач в письмову вигляді не звертався до відповідача з вимогою відшкодувати матеріальну шкоду. Разом з тим, слід взяти до уваги, що рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002, №15-рп/2002 «У справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) (справа про досудове врегулювання спорів) «Положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так. що право особи (громадянина України, іноземця особи без громадянства юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання е правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1166,1167,1187 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76,77,81, ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280-282, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (ОСОБА_2) про відшкодування збитків, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, матеріальну шкоду у сумі 38093,77 грн. (тридцять вісім тисяч дев'яносто три грн. 77 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору 640 грн. (шістсот сорок грн.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. ст. 272, 273 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Федоріщев С.С.