АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 757/7207/17-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Остапчук Т.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/816/2018 Доповідач - Музичко С.Г.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року Апеляційний суд м.Києва у складі:

Головуючого судді - Музичко С.Г.,

Суддів - Волошиної В.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Юрчуку С.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати у зв'язку з затримкою термінів її виплати,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати у зв'язку з затримкою термінів її виплати, в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 329 154,90 грн., що складаються з: нарахованої, але не виплаченої заробітної плату за грудень-листопад 2008 року у сумі 5 003,52 грн., середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати із врахуванням індексації у сумі 320 017,04 грн., збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції у сумі 7 923,45 грн., 3% річних у сумі 1 214,41 грн.

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 341 178,41 грн., що складаються з: нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за грудень-листопад 2008 року у сумі 5 003,52 грн., середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати із врахуванням індексації у сумі 325 440,55 грн., збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції у сумі 7 923,45 грн., 3% річних у сумі 1 214,41 грн. та 6 600,00 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати у зв'язку з затримкою термінів її виплати залишено без задоволення.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження того, що позивач у день звільнення, 02.01.2009 року, був відсутній на робочому місці, при цьому вказаний робочий день, згідно Розпорядження КМУ №1458-р від 24.11.2008 року було перенесено на суботу 10.01.2009 року.

Також вказує, що позивач 08.08.2008 року був прийнятий відповідачем на роботу на посаду директора з розвитку, його робоче місце знаходилося за адресою: АДРЕСА_1, а відтак суд дійшов неправомірного висновку про необхідність отримання заробітної плати саме за адресою знаходження відповідача.

Крім того, посилається на те, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником при звільненні у день звільнення, є підставою для виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив із того, що порушень прав позивача не встановлено.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 08.08.2008 року позивач працював в ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» на посаді директора з розвитку, а 02.01.2009 року його було звільнено.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 21.01.2010 року позов ОСОБА_2 до ТОВ «Компанія «Зевс Лтд» про стягнення моральної шкоди та зобов'язання видати трудову книжку задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Компанія Зевс Лтд» на користь ОСОБА_2 суму розрахунку в розмірі 819,00 грн., в іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Вказаним рішенням відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати за листопад-грудень 2008 року та встановлено, що заробітна плата позивача за листопад-грудень 2008 року з нього була утримана в зв'язку із завданням шкоди підприємству у відповідності до розпорядження від 23.01.2009 року (а.с.201 т.1).

Дане рішення залишено без змін ухвалами Апеляційного Києва від 25.03.2010 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 грудня 2011 року.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 18.10.2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Компанія «Зевс Лтд» в частині вимог про стягнення заробітної плати за листопад - грудень 2008 року та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні закрито, оскільки є рішення суду, які набрали законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Рішенням Печерського районного суду від 19.05.2010 року, відмовлено у задоволені позову ОСОБА_2 до ТОВ «Компанія Зевс Лтд» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вказаним рішенням встановлено, що ТОВ «Компанія «Зевс Лтд» у зв'язку із відсутністю на робочому місці директора з розвитку ОСОБА_2 було видано наказ №01-ВР від 02.01.2009 року для встановлення причин відсутності на робочому місці ОСОБА_2 За наслідками розслідувань комісії складено звіт та акт службового розслідування від 04.05.2009 року, згідно з якими встановлено, що ОСОБА_2 з 02.01.2009 року не з'являвся на роботі, причини відсутності на робочому місці встановлено як неповажні, рекомендовано надати матеріали на засідання ради трудового колективу товариства.

Дане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 вересня 2010 року .

З викладеного слідує, що даним рішенням підтверджено, що позивач був відсутній на робочому місці 02.01.2009 року з неповажних причин.

Твердження апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач у день звільнення, 02.01.2009 року, був відсутній на робочому місці, і що даний день не був робочим спростовуються вищевказаним.

Посилання апеляційної скарги на те, що відповідач повинен був виплачувати заробітну плату позивачу за місцем його роботи: АДРЕСА_1, а не за місцем знаходження підприємства, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до абз.4 ст.24 Закону України «Про оплату праці», виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи.

Відповідно до Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Державної реєстраційної служби України, наданих представником відповідача, місце знаходженням ТОВ «Компанія «Зевс Лтд» є Рівненська обл., м.Дубно, вул. Савури, 6, відомості про відокремлені підрозділи юридичної особи відсутні (а.с.23-31 т.2).

Вироком Подільського районного суду м.Києва від 30.11.2010 року встановлено, що для виконання покладених обов'язків директора з розвитку, ОСОБА_2 було орендоване власне приміщення, квартира за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, заробітну плату позивач отримував за серпень-жовтень 2008 року в касі товариства за адресою: Рівненська обл., м.Дубно, вул. Савури, 6, що встановлено ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 25.03.2010 року та не підлягає доказуванню у відповідності до п.4 ст.82 ЦПК України.

Аналізуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що робочим місцем позивача, за яким він і мав отримувати заробітну плату, було ТОВ «Компанія «Зевс Лтд» за адресою: Рівненська обл., м.Дубно, вул. Савури, 6.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 25.03.2010 року встановлено, що позивачу надсилались відповідачем повідомлення від 06.01.2009 року №5, від 28.01.2009 року №44 про необхідність отримати заробітну плату.

Колегія суддів вважає, що залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку, що заробітна плата за листопад-грудень 2008 року не була виплачена позивачу не з вини відповідача, позивач не пред'являввимог до товариства стосовно її виплати, оскільки ст. 117 КЗпП України не передбачає обов'язку працівника у разі затримки розрахунку при звільненні звернутися до товариства про виплату йому заробітної плати

Як встановлено рішенням Апеляційного суду м.Києва від 29 березня 2011 року розпорядженнями, виданими генеральним директором ТОВ «Компанія «Зевс Лтд» від 29.12.2008 року та від 23.01.2009 року, «Про покриття шкоди, заподіяної працівником, незаконним заволодінням майном власника» з позивача було стягнуто шкоду, заподіяну незаконним привласненням майна власника в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку із заробітної плати ОСОБА_2 за листопад та грудень 2008 року в сумі 5 003,52 грн.

Даним рішенням визнано незаконними розпорядження, видані генеральним директором ТОВ «Компанія «ЗевсЛтд» від 29.12.2008 року та від 23.01.2009 року, «Про покриття шкоди, заподіяної працівником, незаконним заволодінням майном власника» (а.с.11-13 т.1).

Оскільки розпорядження від 29.12.2008 року та від 23.01.2009 року визнанні незаконними рішенням суду, то відповідно і заробітна плата позивача за листопад-грудень 2008 року не була стягнена з позивача у відшкодування шкоди, заподіяної незаконним привласненням майна товариства.

Вироком Подільського районного суду м.Києва від 30 листопада 2010 року цивільний позов ТОВ «Компанія «Зевс Лтд» про відшкодування збитків задоволено.

Звертаючись до суду ТОВ «Компанія «Зевс Лтд» з цивільним позовом, відповідач посилався на те, що позивач, зловживаючи своїм службовим становищем привласнив собі грошові кошти, що належать товариству, та просив відшкодувати ці кошти.

Проте, під час розгляду кримінальної справи, відповідачем було зменшено розмір цивільного позову у кримінальній справі №1-58/10 на суму 5 003,52 грн. в зв'язку з її стягненням згідно розпоряджень «Про покриття шкоди заподіяної працівником незаконним заволодінням майна власника» від 29.12.2008 року та 23.01.2009 року.

Представником відповідача на підтвердження даної обставини було надано до суду копії матеріалів вказаної кримінальної справи, а саме: клопотання про долучення розпоряджень до матеріалів кримінальної справи, цивільний позов у кримінальній справі, заперечення ОСОБА_2 проти цього позову.

Враховуючи, що суму цивільного позову у кримінальній справі було зменшено, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача з відповідача заробітної плати за листопад-грудень 2008 року.

Судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати у зв'язку з затримкою термінів її виплати відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді