Дата документу 19.01.2018 Справа № 554/6830/17
Провадження №2/554/286/2018
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2018 року Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., при секретарі Садошенко М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

31.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, в якому позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нерухоме і рухоме майно та поділити його, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним на 1/2 частину квартири №25 в будинку №12, що розташований по вул..Грушевського в м.Полтаві та на 1/2 частину автомобіля марки NISSAN модель X-TRAIL реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 30.10.2017 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 24.11.2017 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів задоволено повністю.

18.01.2018 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру № 17, загальною площею 49,3 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., в будинку № 15 по провулку Латишева в місті Полтава, що належить ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 36021, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу серії ВТЕ № 497793 від 08.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстр. № 2502, та накласти арешт на транспортний засіб марки NISSAN модель X-TRAIL, реєстраційний номер (д.н.з.) ВІ 5008 СК, номер кузова НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4 (вул. Маршала Бірюзова, буд. 66 кімната № 522, місто Полтава, індекс 36007, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, уродженка с. Нехвороща, Новосанжарський район, паспорт КО № 640806 виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 04.01.2006 р.), передати даний транспортний засіб на відповідальне зберігання, шляхом його опису та арешту майна ОСОБА_4, попередивши ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за пошкодження, приховування, підміну та знищення майна, що передано на зберігання.

Заяву мотивовано тим, що наразі спірний транспортний засіб відчужений відповідачем на іншу особу, вважає необхідним накласти арешт на нього для унеможливлення подальшого відчуження його власником до третьої особи, так як дане авто являється предметом позову і позов про поділ його був поданий раніше ніж його відчуження.

Також, для відшкодування в подальшому частини вартості майна авто, доцільним вважає накласти арешт на квартиру відповідача, так як виконання рішення в частині відшкодування вартості авто можливо буде утрудненим, у звязку з приховуванням авто або відмовою у задоволенні позову у визнанні недійсним відчуження та повернення сторін в попередній стан, а арешт на нерухоме майно сприятиме реальному виконанню рішенню суду у разі задоволення. Посилаючись на наведене, позивач просить заяву задовольнити.

Суд, розглянувши заяву та матеріали позову, вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без виклику сторін.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

В силу вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до розяснень, викладених у п.п.4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір щодо поділу спільного сумісного майна. Предметом позову є вимоги про поділ спірного майна подружжя, шляхом визнання за позивачем права власності на квартиру за № 25 по вул. Грушевського, 12 в м.Полтаві та автомобіль марки NISSAN модель X-TRAIL реєстраційний номер НОМЕР_1.

В матеріалах справи є документи, які підтверджують факт належності ОСОБА_2 квартири за № 25 по вул. Грушевського, 12 в м.Полтаві.

Відповідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відтак, підставою для накладення арешту на майно відповідача є докази, що свідчать про наявність такого майна (грошей), їх належність особі на праві власності. Також докази повинні свідчити про фактичне знаходження майна (грошей) у особи.

Отже, особи, які беруть участь у справі в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами. Заявник клопотання про забезпечення позову також повинен зазначити відомості щодо наявності, найменування, місцезнаходження рухомого та нерухомого майна у відповідного учасника процесу, до якого заходи забезпечення позову будуть застосовані, а також доказів вартості такого майна.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки NISSAN моделі X-TRAIL, реєстраційний номер (д.н.з.) ВІ 4515 ВХ, належить на праві власності ОСОБА_5, будь-яких доказів того, що автомобіль знаходиться у володінні чи користуванні відповідача суду надано не було.

Щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 17, загальною площею 49,3 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., в будинку № 15 по провулку Латишева в місті Полтава, що належить ОСОБА_2, суд вважає, що позивачем не обґрунтовано належними та допустимими доказами підстави для забезпечення позову у спосіб ним обраний, такий не стосується предмету та підстав заявленого позову, заява про забезпечення позову не ґрунтується на вимогах ЦПК, у звязку з чим в її задоволенні необхідно відмовити.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За наведених обставин вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене нерухоме та рухоме майно є неможливим, в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя : А.М.Чуванова