Ухвала

23 січня 2018 року

м. Київ

справа № 306/2004/15-ц

провадження № 61-1490 св 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - керівник Мукачівської місцевої прокуратури в інтересах держави Демянчук Іван Іванович,

відповідач - Свалявська міська рада,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області у складі колегії суддів: Панька В. Ф., Куштана Б. П., Мацунича М. В. від 27 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2015 року керівник Мукачівської місцевої прокуратури в інтересах держави пред'явив позов до Свалявської міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення ради та договору купівлі-продажу і припинення права власності на земельну ділянку.

Позовну заяву мотивовано тим, що рішенням сесії Свалявської міської ради від 07 лютого 2003 року «Про виділення земельної ділянки для встановлення кіоску з продажу книг та іншої друкованої продукції» ОСОБА_2 надано земельну ділянку площею 16 кв.м біля будівлі товариства з обмеженою відповідальністю «Курортний» (далі - ТОВ «Курортний»), по АДРЕСА_1, у тимчасове користування строком на 3 роки для встановлення естетично оформленого кіоску з продажу книг та супутніх товарів.

26 квітня 2010 року Свалявською міською радою ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на торговий кіоск загальною площею 10 кв.м, по АДРЕСА_1.

Рішенням сесії Свалявської міської ради від 16 серпня 2012 року № 476 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки» ОСОБА_2 надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з метою передачі в оренду, орієнтованою площею 0,0300 га, по АДРЕСА_1

Рішенням сесії Свалявської міської ради від 28 січня 2014 року № 885 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі в оренду» ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,0299 га, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням сесії Свалявської міської ради від 11 квітня 2014 року № 897 «Про надання дозволу на викуп земельної ділянки несільськогосподарського призначення» ОСОБА_2 надано дозвіл на викуп земельної ділянки площею 0,0299 га за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності від 24 липня 2014 року, укладеного між Свалявською міською радою та ОСОБА_2, останньому відчужено земельну ділянку площею 299 кв.м.

Частина земельної ділянки, відчуженої за цим договором, розміром 284 кв.м відноситься до зелених насаджень, є вільною земельною ділянкою (клумбою) та жодного відношення до торгового кіоску немає.

Посилаючись на те, що вказані рішення Свалявської міської ради прийнято з порушенням частини першої статті 134 Земельного кодексу України, позивач просив визнати недійсними: рішення сесії Свалявської міської ради від 28 січня 2014 року № 885 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі в оренду»; рішення сесії Свалявської міської ради від 11 квітня 2014 року № 897 «Про надання дозволу на викуп земельної ділянки несільськогосподарського призначення»; договір купівлі-продажу земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності, укладений між Свалявською міською радою та ОСОБА_2 від 24 липня 2014 року та припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2016 року керівнику Мукачівської місцевої прокуратури, який діяв в інтересах держави відмовлено у позові.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Закарпатської області Сендак І. М. подав до суду апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2016 року рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2016 року скасовано та провадження у справі закрито.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідачем у справі є фізична особа -підприємець.

24 травня 2016 року заступник прокурора Закарпатської області подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2016 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції невірно визначив характер спірних правовідносин та дійшов помилкового висновку про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

28 грудня 2017 року справу передано до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частиною першою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Ураховуючи, що заступник прокурора Закарпатської області оскаржує ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2016 року з підстав порушення правил предметної і суб'єктної юрисдикції, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне передати справу на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду.

Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Справу за позовом керівника Мукачівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Свалявської міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень ради та договору купівлі-продажу і припинення права власності на земельну ділянку за касаційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2016 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д. Д. Луспеник

судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк