Справа № 274/411/18
Провадження № 2/0274/1221/18
У х в а л а

30.01.2018 року суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Скиба М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, про поділ в натурі спільного сумісного майна подружжя, стягнення коштів-

в с т а н о в и в :

25.01.2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, про поділ в натурі спільного сумісного майна подружжя, стягнення коштів.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами суддя встановив, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: відповідно до п. 5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

До позовної заяви позивачем подано копії доказів, а саме: договір позики від 6.02.2016 року, акт прийому передачі суми позики за договором позики від 6.02.2016 року, розписка, свідоцтво про шлюб. В порушення п. 8 ч. 3 ст.175 ЦПК України позивач не зазначив щодо наявності у нього або інших осіб оригіналів вказаних доказів.

В порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, встановлено наступне.

Позивач просить суд визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя корпортивні права, визначити ідеальні частки подружжя в спільному сумісному майні та поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме по 1/2 на:

51/100 частки статутного капіталу ТзОВ "Бердичівський верстатно-ремонтний завод" вартістю 81600 гривень;

51/100 частки статутного капіталу ТзОВ "Виробнича комерційна компанія "Пресмаш Трейдинг", вартістю 178 500 гривень;

95/100 частки статутного капіталу ТзОВ "Краснопільській ремонтно-механічний завод", вартістю 237 000 гривень.

Згідно зі ст.ст. 69-72 Сімейного Кодексу України, які регулюють правовідносини між подружжям щодо спільної сумісної власності та питань, пов'язаних з вирішенням спорів про майно передбачені, зокрема визначення часток у спільному майні кожного із подружжя, а також способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя роз'яснено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. (ч. 4 ст. 65 СК). При вирішенні питання про поділ майна у вигляді акцій, частки (паю, долі) у фондах корпоративних господарських організацій судам слід виходити з того, що питання їх поділу вирішується залежно від виду юридичної особи, організаційно-правової форми її діяльності, характеру правовідносин подружжя з цим суб'єктом.

Статтею 12 Закону України від 19 вересня 1991 р. N 1576-XII ( 1576-12 ) "Про господарські товариства" встановлено, що власником майна, переданого йому засновниками і учасниками, є саме товариство. Вклад до статутного фонду господарського товариства не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Виходячи зі змісту частин 2, 3 ст. 61 СК ( 2947-14 ), якщо вклад до статутного фонду господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім'ї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів.

За змістом позовних вимог, посилаючись на ч. 1 ст. 70 СК України, позивач просила поділити зазначене майно, як придбане у шлюбі.

Водночас, всупереч положенням п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК позивач перелічила товариства, частку яких просила поділити, зазначила загалом про корпоративні права на майно вищезазначених товариств з посиланням, що майно придбане у період шлюбу. Однак, вона не зазначила обставин щодо часу придбання майна та не посилалась на підтвердження вкладення у це майно спільних коштів подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо повязані між собою позовні вимоги предявлені одночасно щодо декількох обєктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням обєкта, вартість якого є найвищою. Найвища вартість ТОВ "Краснопільський ремонтно-механічний завод" вартість якого становить 237000 грн.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Однак, позивачем в позовній заяві не визначено ринкової вартості майна, яке є предметом поділу, відповідно до вимог наведеного Закону України, зокрема, не подано звіт про оцінку його ринкової вартості.

Таким чином, позивачу необхідно було визначитися із зазначенням ціни позову та сплатити судовий збір у розмірі, що визначається згідно дійсної вартості спірного майна, з урахуванням положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» .

Також, звертаючись до Бердичівського міськрайонного суду з приводу поділу майна з огляду на віднесення до спірного майна те, що є об'єктом корпоративної власності товариств, у долучених позивачем документах йдеться про нерухомість, яка знаходиться за межами територіальності суду, зокрема ТзОВ "Виробнича комерційна компанія "Пресмаш Трейдинг" та ТзОВ "Краснопільській ремонтно-механічний завод" які знаходяться в с. Краснопіль Чуднівського району.

Так позивачем крім іншого заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1906 євро та 26120 доларів США на підставі договору позики, однак позивачкою не зазначено суму боргу по курсу НБУ в національній валюті на день звернення до суду.

Як вбачається з позовної заяви позивачка ОСОБА_2 заявляє вимоги майнового характеру, а саме: визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя корпортивні права, визначити ідеальні частки подружжя в спільному сумісному майні, поділити спільне сумісне майно подружжя та стягнення коштів.

Згідно квитанції позивачем частково сплачено судовий збір в сумі 2485,50 грн. Відповідно до частини другої статті 4 ЗУ „Про судовий збір" за вимогу майнового характеру сплачується судовий збір за ставною 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (що становить 8810 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 182, 183 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, про поділ в натурі спільного сумісного майна подружжя, стягнення коштів залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків терміном у 5 днів з моменту отримання копії ухвали суду. У спосіб на виконання даної ухвали суду позивачу подати відповідну заяву через канцелярію суду, або направити засобами поштового зв'язку протягом визначеного строку.

Розяснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Позивач може отримати інформацію відносно справи за веб-адресою: http://bd.zt.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині сплати судового збору подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайсуд. Якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М.М.Скиба