Справа № 289/1730/17
Номер провадження 2/289/57/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.

при секретарі - Шуба В.М.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Мар»янівни до ОСОБА_2 про визнання спірного майна спільною сумісною власністю подружжя,визнання права власності на частину спільного майна подружжя та визначення порядку користування квартирою,що перебуває у спільній сумісній власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1, посилаючись на те, що під час спільного шлюбного життя придбали разом з Відповідачем житлову квартиру, на даний час шлюб розірваний, розділити квартиру на два окремі ізольовані приміщення придатні для проживання немає технічної можливості згідно ДБН, а тому просила суд визнати спірну квартиру спільною сумісною власністю подружжя,визнати за нею право власності на 1 кімнату та визначити порядок користування приміщеннями загального користування(кухня,санвузол,ванна кімната,коридор,

лоджію,підсобні приміщенні та інш.),що перебувають у спільній сумісній власності колишнього подружжя.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала,при цьому пояснила,що вона 15 червня 1985 року маючи дошлюбне прізвище Кришевська,зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 Миколайовичем.Від цього шлюбу у них народилася дитина син ОСОБА_3, 13.11.1986р.н.,котрий на даний час є повнолітнім,однак проживає в спірній квартирі з Позивачкою.В період шлюбу та спільного проживання сторонами було придбано у власність квартиру за адресою:АДРЕСА_1 згідно Договору купівлі-продажу від 14 вересня 1993 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №2393 та в погосподарській книзі Кримоцької сільської Ради за № 235 від 29.09.1993 року.Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 18.08.2017 року шлюб між сторонами був розірваний,а так як на даний час бувший чоловік перешкоджає їй в користуванні спільно нажитим майном,у неї виникла необхідність оформити на себе право власності на частину майна,а тому і просила суд визнати спірну квартиру спільною сумісною власністю подружжя,визнати за нею право власності на житлову кімнату 4-3 площею 15, 2 кв.№4 по провул.Новоселів,3 в с.Кримок Радомишльського району Житомирської області та визначити порядок користування приміщеннями загального користування в квартирі (кухня,санвузол,ванна кімната,коридор,лоджію,підсобні приміщенні та інш.),що перебувають у спільній сумісній власності колишнього подружжя.

В судовому засіданні Відповідач ОСОБА_2 з»явився, з позовними вимогами погодився в повному обсязі, просив суд визнати за ним право користування кімнатою 4-2, площею 11,6 кв.м. та визначити порядок користування приміщеннями загального користування.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Судом встановлено,що 15 червня 1985 року між Позивачкою та Відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Радомишльським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 56, який було розірвано 18 серпня 2017 року на підставі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області.

Від шлюбу і спільного проживання у сторін у справі народилася спільна дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є на даний час повнолітнім і проживає разом з Позивачкою у спірній квартирі.

В період шлюбу та спільного проживання сторонами у справі була придбана у власність квартира за адресою: АДРЕСА_2 згідно Договору купівлі-продажу, від 14 вересня 1993 року., зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №2393 та зареєстрованого в погосподарській книзі Кримоцької сільської Ради за № 235 від 29.09.1993 року.

Згідно з технічним паспортом, виготовленим станом на 18.08.2017 року - спірна квартира є двокімнатною, загальною площею-62,8 кв.м, житлова площа - 26,8 кв.м., у тому числі кімната 4-3 площею 15, 2 кв.м.та кімната -4-2 загальною площею 11,6 кв.м. кухня 4-9 площею 8, 9 кв.м., вбиральня 4-7 площею 0,9 кв.м.,кв.м., ванна кімната 4-8 площею 1, 9 кв.м., коридор 4-1 площею 9, 3 кв.м. та коридор 4-6 площею 2, 4 кв.м., підсобне приміщення 4-5 площею 2, 1 кв.м. та підсобне приміщення 4-4 площею 1, 5 кв.м., веранди площею 4, 0 кв.м. та 2 кв.м., лоджії площею 3,0 кв.м. Кімнати в квартирі ізольовані.

Оскільки Позивач та Відповідач не можуть домовитися добровільно щодо порядку у користуванні квартирою,при цьому Відповідач чинить перешкоди Позивачу у користуванні квартирою, не допускає її у квартиру,а оскільки іншим шляхом спір не вирішити, Позивач змушена була звернутися до суду з зазначеним позовом.

Розділити в натурі вказану квартиру неможливо виходячи з ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». Квартира розташована на 2 поверху, що виключає облаштування будь-яких прибудов та окремих виходів, житлова площа є відносно невеликою.

При цьому кухня, санвузол, ванна кімната та інші приміщення загального користування не можуть бути розділені між сторонами.

1/2 частини квартири, що буде належати Позивачу за Рішенням суду та 1/2 частини квартири, що фактично належить Відповідачу, будуть в натурі приблизно відповідати площам житлових кімнат у 15, 2 кв.м. та 11, 6 кв.м. Більшу за розміром площі кімнату,на яку Позивач просить визнати право власності мотивує тим, що з нею проживає її син,який допомагає їй як інваліду 2 групи, якому протипоказана важка фізична праця.

У відповідності до ст.60 Сімейного Кодексу України майно,набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку(доходу).

Згідно з ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників,які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч.І ст. 70 СК України, розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя є рівним, при цьому при поділі майна, суд може відступити від засад рівності часток подружжя при наявності обставин, що мають істотне значення.Зокрема якщо один з подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї,приховав,знищив чи пошкодив спільне майно,витрачав його на шкоду інтересам сім»ї.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ч. 1, 3, 4 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири.

У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»яза-на довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень,при цьому докази подаються сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі.

Згідно з ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Приймаючи до уваги викладене та оцінивши всі докази та обставини справи суд приходить до висновку про те,що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягають до задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України суд вирішує питання судових витрат у справі.

Керуючись ст.ст.4,5,6,7,12,13,141,265,273ЦПК України, ст.ст.60, 61, 62, 63, 65, 69, 70, 71, 73 Сімейного кодексу України, ст.ст. 355, 364, 366, 368, 369, 372, 373, 377, 530, 1046 Цивільного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати спірне майно спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 Мар»янівною,ІНФОРМАЦІЯ_2, прож. в ІНФОРМАЦІЯ_3, провул.Новоселів, 3 кв. 4 право власності на 1/2 частку/долю квартири за адресою : АДРЕСА_3, загальною вартістю 94 861 гривен, 00 грн., а саме житлову кімнату 4-3 площею 15, 2 кв.

Встановити порядок користування, квартирою № 4 вул. Новоселів, 3 в с.Кримок, Радомишльського району, Житомирської області наступним чином:

- у власність та користування Позивачки виділити окрему житлову кімнату 4-3 площею 15, 2 кв.м.;

- у користування Відповідача виділити житлову кімнату 4-2, площею 11, 6 кв.м.;

В загальному користуванні співвласників залишити: кухню 4-9 площею 8, 9 кв.м., вбиральню 4-7 площею 0,9 кв.м.,кв.м., ванну кімнату 4-8 площею 1, 9 кв.м., коридор 4-1 площею 9, 3 кв.м. та коридор 4-6 площею 2, 4 кв.м., підсобне приміщення 4-5 площею 2, 1 кв.м. та підсобне приміщення 4-4 площею 1, 5 кв.м., веранди площею 4, 0 кв.м. та 2 кв.м., лоджію площею 3, 0 кв.м

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави Україна грошові кошти в сумі 640,00 грн. судових витрат, пропорційно задоволених позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький