Номер провадження 2/638/1927/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретаря Самогньозд О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 23.08.2017 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд прийняти позовну заяву про розірвання шлюбу до провадження Дзержинським районним судом м. Харкова. Розірвати шлюб між ним, ОСОБА_1, 01.05.1985 р. н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, буд. 66 В, кв. 285, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції Донецької області 21.01.2011 р., актовий запис про шлюб № 31 від 21.01.2011 року, свідоцтво про одруження серія 1 НО № 226913. Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка мешкає за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, буд. 66 В, кв. 285.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 зазначає, що з 21.01.2011 р. вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, в шлюбі у них народилася син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, шлюбні відносини між ними фактично припинені, подальше збереження шлюбу неможливе.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.01.2018 р. (головуючий суддя Грищенко І. О.) позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання неповнолітньої дитини в частині визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка мешкає за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, буд. 66 В, кв. 285 залишена без розгляду.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрували шлюб 21 січня 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 21.01.2011 р. зроблено відповідний актовий запис за № 31. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_1, дружини ОСОБА_1. Місце реєстрації: Донецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.01.2011 р. серія 1 НО № 226913.

ОСОБА_3, 18 січня 2013 року, народився в м. Донецьку, Донецької області, про що 30.01.2013 р. складено відповідний актовий запис № 94. Його батьками записані: батько ОСОБА_1, мати ОСОБА_2. Місце державної реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, що підтверджується свідоцтвом про народження від 30.01.2013 р. серія I НО № 506687.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з розясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2011 р., у них народилася спільна дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що сторони однією сім?єю не проживають з лютого 2016 р., шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач не бажає зберегти шлюб, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, в розумінні ч. 1 ст. 24 СК України ніхто не може примушувати жінку та чоловіка до шлюбу, а ст. 56 СК України передбачає право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, спільне господарство сторони не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов ОСОБА_1 задоволенню.

На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 23, 76, 81, 258, 259, 263, 264 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 січня 2011 року між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, народився в м. Амвросіївці, Донецької області, паспорт серія ВЕ 036855, виданий Амвросіївським РВ УМВС України в Донецькій області 16.10.2001 р., зареєстрований за адресою: Донецька область, селище Катеринівка, вул. 10 річчя незалежності України, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, народилася в м. Донецьку, паспорт серії ВК 795460, виданий Калінінським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 16 березня 2011 р., зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, фактично мешкає за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, буд. 66 В, кв. 285, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 31 розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідач надалі іменується шлюбним прізвищем ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: