АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/870/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі -Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» - ГалдецькогоЯрослава Анатолійовича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року,

встановив:

у червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2011 року в розмірі 450 057 грн. 30 коп., посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року позов було задоволено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 04 серпня 2016 року заочне рішення було скасовано, призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п 8 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ПАТ «Брокбізнесбанк» - Галдецького Я.А., представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 11 квітня 2011 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 653 000 грн. строком до 01 червня 2012 року. Позивач зазначав, що відповідач свої зобов'язання за договором в повному обсязі не виконав, внаслідок чого у нього наявна заборгованість, яка складається із тіла кредиту в розмірі 205 484 грн. 05 коп., пені в розмірі 93 227 грн7 83 коп. , інфляційних втрат - 1 478 грн. 67 коп. та 3% річних - 7 768 грн. 99 коп.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року позов було задоволено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано належних доказів на підтвердження наявності підстав для стягнення з відповідача вказаної заборгованості. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 525, 526, 551, 610, 612, 624, 1054 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 11Ф-7, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 653 000 грн. строком до 01 червня 2012 року зі сплатою 18% річних.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2013 року було задоволено позов ПАТ «Брокбізнесбанк» та звернуто стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_6 земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Білогородка, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитними договорами від 20 вересня 2007 року та 11 квітня 2011 року.

Як вбачається зі змісту вказаного рішення, 20 вересня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 300 000 дол. США строком до 22 вересня 2010 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором між позивачем та ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого остання передала банку в іпотек належну їй земельну ділянку.

13 квітня 2011 року між позивачем та ОСОБА_7 було укладено договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, відповідно до яких іпотечним майном забезпечувались також зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним договором від 11 квітня 2011 року.

Зазначеним рішенням суду було встановлено, що станом на червень 2013 року заборгованість за обома кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3, становила 3 527 000 грн., що повністю відповідало вартості предмету іпотеки. Вказані обставини свідчать про те, що заборгованість за кредитними договорами була покрита вартістю предмету іпотеки в повному обсязі.

Крім того, матеріали справи містять копію листа ПАТ «Брокбізнесбанк» , з якого вбачається, що позивачем було зареєстровано право власності на предмет іпотеки, чим здійснено погашення заборгованості за укладеними між сторонами договорами кредиту. (а.с.64)

Доводи апелянта про те, що заборгованість виникла у зв'язку з тим, що вартістю предмета іпотеки було покрито не всю наявну у відповідача заборгованість, є безпідставними, оскільки рішенням суду було визначено розмір заборгованості в гривневому еквіваленті та вартість предмета іпотеки за вказівкою позивача. Відповідно до наданих пояснень та розрахунку (а.с.102-108) позивачем було спрямовано вказану суму не на погашення заборгованості за обомакредитними договорами, а зроблено перерахунок за кредитним договором від 20 березня 2007 року за іншим курсом долара США до національної валюти, що потягло за собою перевищення розміру заборгованості та як наслідок - непогашення частини тіла кредиту за кредитним договором від 11 квітня 2011 року в розмірі 205 484 грн 05 коп.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» - Галдецького Ярослава Анатолійовича відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 06 лютого 2018 року.

Головуючий

Судді