Справа № 132/1016/15-ц
Ухвала

Іменем України

"01" лютого 2018 р.

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В,

при секретарі Жовті С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, суд -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2017 року Калинівським районним судом Вінницької області по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості було винесено рішення, яким позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват банк» (і.к.ЄДР 14360570 адреса: 49094, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50) заборгованість по відсотках за договором №К2НСАЕ00000185 від 14.02.2007 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 02.04.2012 року по 02.04.2015 року у розмірі 4152,85 Доларів США, що за курсом 23,48 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.04.2015 року складає 97508,92 грн. А також стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банку «Приват банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 975,08 грн.

На вказане рішення суду представником відповідача ОСОБА_1-ОСОБА_5 було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19.05.2017 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості було повернуто до суду першої інстанції, для ухвалення додаткового рішення стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме:вирішення питання стосовно первісних позовних вимог про солідарне стягнення з боржника та поручителів заборгованості за кредитним договором, відсотків за користування кредитом та нарахованої пені, з приводу яких сторони подавали докази і давали письмові пояснення.

Ухвалою Калинівського районного суду від 26.06.2017 року було закрито провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в частині предявлених вимог до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та позовних вимог до ОСОБА_1 в частині основної суми боргу та пені.

На вказану ухвалу суду від 26.06.2017 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» було подано апеляційну скаргу

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 08.09.2017 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості повернуто в суд першої інстанції для розгляду позовних вимог, а саме: вирішення питання позовних вимог як до боржника, так і до поручителів.

З 15.12.2017 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року, яким внесено зміни до ЦПК України, який викладено в новій редакції.

Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону №2147-УІІІ від 03.10.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За таких обставин розгляд справи продовжено за правилами розділу ІІІ глави 6 ЦПК України, тобто зі стадії розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» -ОСОБА_7 просив вирішити питання щодо первісних позовних вимог, а саме солідарного стягнення з боржника та поручителів заборгованості за кредитним договором.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечувала проти вирішення питання щодо первісних позовних вимог, а саме солідарного стягнення з боржника та поручителів заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що це суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ч.1 ст.270 ЦПК України, оскільки, з моменту задоволення судом першої інстанції клопотання про зміну позовних вимог, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втратили процесуальний статус сторони у цій справі і їм не надавалось право давати пояснення, брати участь у дослідженні доказів. Первісно заявлені вимоги, які суд апеляційної інстанції визнав такими що не вирішені судом першої інстанції, по суті не розглядалися судом першої інстанції, в жодному судовому засіданні. Представник позивача, в судовому засіданні, що відбулося 06 березня 2017 року, не підтримав первісно заявлених вимог. Вербально і у письмовій формі представник позивача уточнив, що підтримує позов в обсязі та з підстав зазначених в уточненій позовній заяві. Це озвучено було під фіксацію судового процесу технічними засобами.

Тож з урахуванням того, що відповідачі, зокрема ОСОБА_4 не користувався процесуальними правами сторони у справі під час розгляду справи по суті і позовні вимоги про солідарне стягнення з поручителів заборгованості за кредитним договором, не досліджувались в судовому засіданні, відповідно підстав для ухвалення додаткового рішення судом першої інстанції немає.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні також заперечував проти вирішення питання щодо первісних позовних вимог, а саме солідарного стягнення з нього та поручителів заборгованості за кредитним договором.

Інші учасники справи в судове засідання не зявились, хоча про час та день розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до вимог ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу суд прийшов до наступного висновку.

Так, 06.03.2017 року Калинівським районним судом Вінницької області по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості було винесено рішення, яким позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват банк» (і.к.ЄДР 14360570 адреса: 49094, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50) заборгованість по відсотках за договором №К2НСАЕ00000185 від 14.02.2007 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 02.04.2012 року по 02.04.2015 року у розмірі 4152,85 Доларів США, що за курсом 23,48 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.04.2015 року складає 97508,92 грн. А також стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 975,08 грн.

Як вбачається з даного рішення в судовому засіданні 06.03.2017 року представник ПАТ КБ «Приват банк» ОСОБА_9, який діяв на підставі довіреності, подав уточнену позовну заяву, згідно якої просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват банк» заборгованість по відсотках за договором №К2НСАЕ00000185 від 14.02.2007 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 02.04.2012 року по 02.04.2015 року у розмірі 4152,85 Доларів США, що за курсом 23,48 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.04.2015 року складає 97508,92 грн. Представники ПАТ КБ «Приват банк», що діяли на підставі довіреностей-Молодецький О.С. та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали уточнену позовну заяву, з мотивів наведених у ній.

Вимоги представників позивача, викладені в уточненій позовній заяві, розглядались судом як заява про зменшення розміру позовних вимог.

З моменту задоволення судом першої інстанції клопотання про зміну позовних вимог, втратили процесуальний статус сторони у цій справі відповідачі, зокрема ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким не надавалось право давати пояснення, брати участь у дослідженні доказів. Первісно заявлені вимоги, які суд апеляційної інстанції визнав такими що не вирішені судом першої інстанції, по суті не розглядалися судом першої інстанції, в жодному судовому засіданні. Представники позивача, в судовому засіданні, що відбулося 06 березня 2017 року, не підтримали первісно заявлених вимог, а уточнили ( в письмовій формі), що підтримують позов в обсязі та з підстав зазначених в уточненій позовній заяві.

Тож з урахуванням того, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не користувалися процесуальними правами сторони у справі під час розгляду справи по суті і позовні вимоги про солідарне стягнення з поручителів заборгованості за кредитним договором, не досліджувались в судовому засіданні, відповідно підстав для ухвалення додаткового рішення судом першої інстанції немає, інакше додаткове рішення буде містити висновки про права та обов'язки поручителів, які не мали процесуального статусу під час розгляду справи по суті та будуть вирішені вимоги, які не досліджувались під час слухання справи по суті.

Додаткові пояснення позивача до позовної заяви на стадії ухвалення додаткового рішення ніщо інше, як прихований намір, переглянути рішення першої інстанції з використанням конструкції додаткового рішення, природа якого немає нічого спільного із стадією судового розгляду, яка вже завершена винесенням судового рішення.

Отже, суд першої інстанції не має повноважень, після вирішення справи по суті (за наявності чинного основного рішення по справі) досліджувати вимоги, які не підтримувались позивачем під час слухання справи по суті та не були предметом обговорення щоб викласти по них висновки та їх обґрунтування, в такому процесуальному документі, як додаткове рішення.

За таких обставин, враховуючи, що рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 06.03.2017 року є чинним, а також той факт, що при ухваленні даного рішення стосовно первісних позовних вимог поручителі, а саме : ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не подавали докази і не давали пояснень, суд вважає за необхідне в ухваленні додаткового рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.212, 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В ухваленні додаткового рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити.

Повний текст судового рішення складено 05.02.2018 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення у порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: