АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1259/2018
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року м. Київ

Справа № 756/13232/16-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Саліхова В.В., Стрижеуса А.М., секретаря судового засідання Станішевської Б.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року,ухваленого у складі судді Луценко О.М. в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва,

у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 2000 року вона разом з дітьми (старший син є інвалідом) проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, за згодою власника квартири ОСОБА_5 Іншого приміщення для проживання вона з дітьми не має. 20 травня 2015 року позивачу стало відомо, що 04 лютого 2015 року вказану квартиру перереєстровано на відповідача. У зв'язку з цими подіями власницею квартири подано позов до суду для захисту своїх прав, а 08 липня 2015 року ухвалою Оболонського районного суду, яку 03 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва, встановлено заборону відчуження зазначеної квартири. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ «ФК«Вектор Плюс» до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у праві володіння, користування, розпорядження жилим приміщенням. У жовтні 2016 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва на зазначену квартиру накладено арешт та заборонено відповідачу чинити перешкоди у проживанні та користуванні квартирою.

Починаючи з лютого 2016 року представниками відповідача було здійснено неодноразові спроби виселення позивачів зі спірної квартири, а у вересні 2016 року о 07:30 год. представниками відповідача було зірвано замки у дверях квартири, 15 невідомих осіб зайняли приміщення квартири, погрожували фізичною розправою, вчинили бійку з працівниками поліції на очах дітей. Після цього двоє осіб залишилось проживати в квартирі, вона змушена постійно перебувати в квартирі, діти не ходять до школи. 13 жовтні 2016 року була здійснена повторна спроба представниками відповідача фізичною силою виселити позивачів, однак вчасний приїзд працівників поліції не допустив завершення їх дій.

Оскільки діями представників відповідача здійснюється порушення прав дітей та їх матері, позивач просила:

- зобов'язати ТОВ «ФК «Вектор Плюс» припинити порушення прав дітей на недоторканість житла, а саме втручання та посягання на житлові права дітей, входження до квартири, змінювання замків, наближення до дітей в квартирі, припинити фізичне і психологічне насильство, образи та жорстоке поводження з дітьми, а також стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 35 000 грн.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказувала, що оскаржуване рішення не містить мотивувальної частини. Крім того, судом безпідставно зазначено про те, що представник служби у справах дітей поклався на розсуд суду, оскільки останній в судовому засіданні позов визнав і просив його задовольнити.

Суд першої інстанції в рішенні не зазначив частину доказів, на які вона посилалась як на підставу для задоволення позову, а саме: довідку з лікарні про погіршення стану здоров'я ОСОБА_3 (інвалід дитинства), яка підтверджує факт негативного впливу неправомірних дій з боку представників відповідача на фізичний та моральний стан дитини.

Суд не надав ніякої оцінки неправомірним діям відповідача, які діяли всупереч закону, не дав оцінки доказам про бійку у квартирі між представниками відповідача і поліцією, наданих до матеріалів справи. Також не взяв до уваги пояснення представника третьої особи, який підтвердив факт, що дозволу на відчуження квартири не було видано.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник ТОВ «ФК «Вектор Плюс» подав письмові пояснення, в яких посилався на те, що позивачем не доведено та не надано жодних доказів про спричинення моральної шкоди, не вказано в чому саме моральна шкода полягала, не обґрунтовано розмір шкоди, яку просить стягнути позивач.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати.

Представник ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та представник Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, який подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, в судове засідання не з'явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд апеляційної інстанції вважав можливим розглянути справу у їх відсутність згідно з вимогами ч. 2 ст.372 ЦПК.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на квартиру від 29 лютого 2000 року квартира за адресою: АДРЕСА_1, належила ОСОБА_5 (а.с. 18).

Згідно відомостей з довідки форми 3 від 16 червня 2014 року №324 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 10).

Згідно з довідкою № 11-02-4275 від 27 серпня 2014 року перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення з 09 липня 2014 року по 19 липня 2024 року, призначено допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_3 (а.с. 8).

Листом Управління державної реєстрації ГУЮ у м. Києві від 30 березня 2016 року повідомлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права власності відносно квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 лютого 2015 року квартира за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» (а.с. 13).

Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації листом №10413-10413/р-243-1037 від 23 червня 2016 року повідомила, що матеріали щодо надання дозволу служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1, відсутні (а.с. 9).

ОСОБА_2 зверталась із заявою від 02 жовтня 2016 року до Оболонського УП ГУ НП в м. Києві про притягнення до кримінальної відповідальності представників ТОВ «ФК «Вектор Плюс» за неправомірне проникнення до їх житла та неправомірні дії відносно неї та дітей (а.с. 7).

Відповідно до довідки Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №7866 від 02 жовтня 2016 року у ОСОБА_2 02 жовтня 2016 року о 09:25 год. виявлено множинні забої верхніх кінцівок та лівого стегна (а.с. 17).

ТОВ «ФК «Вектор Плюс» зверталося до позивачів з вимогами про добровільне виселення з квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 53-55).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня 2016м року, відмовлено у задоволенні позову ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до ОСОБА_2, ОСОБА_6, малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення.

Листом Оболонського УП ГУ НП в м. Києві № Р-44зі/125/51/05-2016 повідомлено, що інформація щодо використання працівниками поліції спеціальних засобів відносно представників ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відсутня (а.с. 56).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що у судовому засіданні позивачем не доведено обставини, викладені у позові, зокрема не підтверджено факт неправомірних дій відносно позивачів з боку представників відповідача.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду щодо підстав для відмови у задоволенні позовних вимог є законними і обґрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до положень п. 5 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій працівниками відповідача відносно позивачів та заподіяння внаслідок цих неправомірних дій моральної шкоди, матеріали справи не містять, то підстави для задоволення позову відсутні.

Посилання ОСОБА_2 на неправомірність дій працівників відповідача щодо неї особисто, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності зазначення в рішенні суду думки представника третьої особи з приводу цього позову, а також на те, що останній в судовому засіданні підтвердив відсутність дозволу на відчуження квартири не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення суду, оскільки зазначені пояснення представника третьої особи не встановлюють наявність неправомірних дій з боку відповідача (порушення прав дітей на недоторканість житла, втручання та посягання на житлові права дітей, входження до квартири, змінювання замків, фізичне і психологічне насильство, образи та жорстоке поводження з дітьми)

Посилання в апеляційній скарзі на недослідження судом першої інстанції довідок з медичної установи про погіршення стану здоров»я дитини суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, у зв'язку з недоведеністю причино-наслідкового зв'язку між погіршенням стану здоров»я дитини та протиправними діями відповідача.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують, а тому рішення суду скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375/376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: Судді: