н/п 2/490/5537/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 грудня 2017 року Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого -судді Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про звільнення від сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення від сплати аліментів. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що 12.07.2003 р. між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.02.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, а також стягнуто на користь Відповідача аліменти на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.11.2014 року.

Проте дитина з листопада 2015 року проживає разом із позивачем та повністю перебуває на його утриманні про що свідчить акт про проживання № 86 від 13.09.2017 підписаний сусідами ОСОБА_4, та ОСОБА_5.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подала заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги заперечує.

Судом досліджено свідоцтво про народження № НОМЕР_1 від 14 вересня 2017 року сторони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.;

Судом досліджено рішення Заводського районного суду від 19.02.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано та стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.11.2014 по день досягнення дитиною повноліття.

Судом досліджено акт про проживання № 86 від 13.09.2017 дитина ОСОБА_3 проживає разом з позивачем з листопада 2015 року.

Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину.

В ст.223 ч.4 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Проживання на даний час неповнолітньої дитини з батьком є обставиною, що має істотне значення і є підставами для звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідача, а також його звільнення від сплати заборгованості по аліментах, оскільки в даний час він самостійно (без участі відповідача) утримує та виховує сина.

Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.213-215, 88 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задоволити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які були стягнуті згідно рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.02.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на користь держави в розмірі 640 гривень.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та у строки передбачені ст. 223ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Рішення може бути переглянуте Центральним районним судом м.Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ