06.02.2018 Єдиний унікальний № 371/450/17
Провадження № 2-з/371/4/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ландшафтного парку «Трахтемирів» ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 ландшафтного парку «Трахтемирів» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент екології та природних ресурсів при Київській обласній державній адміністрації, про визнання незаконним наказу, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку,

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Миронівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа, в якій позивач заявив вимоги про визнання незаконними наказу про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та наказу про затвердження документації із землеустрою, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, яку було відведено та передано ОСОБА_4 у власність для ведення особистого селянського господарства, та яка розташована на території ОСОБА_1 ландшафтного парку «Трахтемирів», що набув статусу обєкта природно-заповідного фонду місцевого значення.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2017 року залучено ОСОБА_5 як співвідповідача, оскільки право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0016, призначену для ведення особистого селянського господарства, набула ОСОБА_5.

05 лютого 2018 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову у справі. Просив накласти арешт на майно у виді земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0016, призначеної для ведення особистого селянського господарства, належної ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, шляхом заборони відчуження та здійснення будь-яких реєстраційних дій, в тому числі переоформлення земельної ділянки, здача в оренду, реєстрація права оренди, обєднання, поділ, зміни кадастрових номерів, оформлення технічної документації відповідними органами.

Заяву обґрунтував тими обставинами, що невжиття заходів забезпечення позову зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки існує ризик відчуження земельної ділянки, або передачі її в оренду до вирішення спору. У вересні та листопаді 2017 року сусідні земельні ділянки, які є предметами позову у тотожних спорах, були продані, а в грудні здані в оренду ПП «Коритищанське».

Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно правил частин 5 та 6 вказаної статті залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно правил статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обовязок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Встановлено, що наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у виді арешту нерухомого майна.

Між сторонами дійсно виник спір з приводу обєкта нерухомості, яким є земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0016, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована в адміністративних межах Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області, належна ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 22420172.

Звертаючись із заявою, заявник вказав причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, зазначив обставини, які несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та вказують на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, або поновлення оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся. Існує ризик перетворення чи відчуження земельної ділянки, яка є предметом спору.

Заява про забезпечення позову є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову у виді арешту майна. Вказаний вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник, відповідає вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що кореспондує зі способами захисту порушеного права. Предмет позову має правовий характер і випливає з певних матеріально-правових відносин. Заявлене клопотання про забезпечення позову по суті спрямоване до відповідача.

Враховуючи повязаність заходів забезпечення позову з предметом спору, наявність обставин, які свідчать про можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення позову, застосування заходів забезпечення позову є доцільним.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

Оскільки арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою, то застосування способу забезпечення позову у виді заборони відчуження та здійснення будь-яких реєстраційних дій, в тому числі переоформлення земельної ділянки, здача в оренду, реєстрація права оренди, обєднання, поділ, зміни кадастрового номеру, оформлення технічної документації відповідними органами, є зайвим.

За правилами статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ландшафтного парку «Трахтемирів» ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 ландшафтного парку «Трахтемирів» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент екології та природних ресурсів при Київській обласній державній адміністрації, про визнання незаконним наказу, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно у виді земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0016, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої в адміністративних межах Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області, належної ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання : квартира під номером 8 будинку під номером 6-Б по вулиці Незалежності міста Бровари Київської області) на підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 22420172, який полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування такою земельною ділянкою.

Розяснити представнику позивача положення статті 159 ЦПК України, за якими у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали для виконання надіслати Миронівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та для відома сторонам.

Розяснити відповідачам, що особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня складення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя підпис ОСОБА_6

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук