АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1498/2018
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року м. Київ

Справа № 760/20078/16-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шкоріної О.І.,

суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.

сторони:

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України

відповідач - ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3

на заочне рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 25 квітня 2017 року, ухваленого під головуванням судді Коробенка С.В. в приміщенні Солом'янського районного суду м. Києва,

у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що власник пошкодженого автомобіля звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування збитків та надав копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5425249, терміном дії з 9 жовтня 2013 року по 8 жовтня 2014 року, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу марки FORD FUSION, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Зазначив, що 24 вересня 2014 року о 8 год. 48 хв. сталася ДТП між автомобілем FORD FUSION, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобілем VOLKSWAGEN TOUAREG, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, який на момент скоєння ДТП не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні даної ДТП.

Відповідно до звіту №810 про оцінку від 19 листопада 2014 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, автомобіля марки FORD FUSION, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 32 896, 03 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 не була застрахована, МТСБУ на підставі ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило виплату страхового відшкодування 13 лютого 2015 року в розмірі 27413,36 грн., а також 21 травня 2015 року здійснив виплату ПДВ у розмірі 4126,64 грн.

Просив стягнути з відповідача 31 540 грн. витрат понесених на виплату страхового відшкодування (з ПДВ), 804 грн. витрат за послуги аварійного комісара та збір документів, а також суму сплаченого судового збору.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року частково задоволені позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в розмірі 31 540 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Солом'янського районного суду м.Києва від 28 липня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, якій просив скасувати рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Зокрема, зазначав про те, що позивач з вимогою до нього не звертався, а тому відсутні підстави вважати, що право позивача порушено або не визнається чи оспорюється. Безпідставним зверненням позивача до суду, на нього рішенням суду додатково покладено обов'язок відшкодувати суму судового збору, сплаченого позивачем

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 січня 2018 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення без змін, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 24 вересня 2014 року о 8 год. 48 хв. сталася ДТП між автомобілем FORD FUSION, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобілем VOLKSWAGEN TOUAREG, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, який на момент скоєння ДТП не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні даної ДТП /а.с.8/.

Відповідно до звіту №810 про оцінку від 19 листопада 2014 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, автомобіля марки FORD FUSION, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 32 896, 03 грн. /а.с. 25-28/.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 не була застрахована, МТСБУ на підставі ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило виплату страхового відшкодування 13 лютого 2015 року в розмірі 27413,36 грн., /а.с.37/, а також 21 травня 2015 року здійснив виплату ПДВ у розмірі 4126,64 грн. /а.с.41/, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями за №1/24846 від 13 лютого 2015 року та № 2602 від 21 травня 2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходив із того, що МТСБУ в порядку ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засіб» відшкодувало третій особі шкоду, що була заподіяна її майну, а тому на підставі ст. 38 цього ж Закону та положень ст. 1191 ЦК України має право вимагати повернення коштів з особи, яка заподіяла цю шкоду.

Відмовляючи у задоволенні вимоги щодо стягнення в порядку регресу 804 грн. витрат позивача за послуги аварійного комісара та збір документів, суд виходив із того, що зазначені витрати не входять до складу страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, і право на регресне стягнення якої має позивач.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на встановлених судом обставинах та відповідає нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовую у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Частина 1 ст. 1191 ЦК України визначає право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, на зворотну вимогу (регрес) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Оскільки ОСОБА_4, автомобіль якого було пошкоджено під час ДТП, що сталася з вини ОСОБА_3, звернувся через свого представника ОСОБА_5 /а.с.4-5/ до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспорту пригоду та заявою про відшкодування шкоди з урахуванням тієї обставини, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, як власника наземного транспортного засобу не була застрахована у встановленому законом порядку, а МТСБУ сплатила ОСОБА_5 страхове відшкодування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з ОСОБА_3 підлягає стягненню 31540 грн., що відповідає розміру страхового відшкодування, сплаченого МТСБУ ОСОБА_5, як представнику ОСОБА_4.

Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що позивач МТСБУ не мав права звертатися до суду з позовом про відшкодування витрат в порядку регресу без попереднього звернення з такою вимогою до нього, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють спірні правовідносини, а тому не можуть бути підставою скасування рішення.

Відсутність доказів на підтвердження отримання відповідачем вимоги позивача від 2 лютого 2015 року /а.с.35/ не може бути підставою для відмови у задоволенні позову МТСБУ, оскільки право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, передбачено підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

ОСОБА_3, не заперечуючи відсутність у нього договору про обов'зкове страхування цивільно - правової відповідальності, добровільно заподіяну власнику автомобіля FORD FUSION, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 шкоду не відшкодував.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що права МТСБУ не були порушені.

З огляду на викладене, рішення Солом'янського районного суду м.Києва ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 369, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: Судді: