Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1746/17
Провадження № 2/382/97/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2018 року Яготинський районний суд

Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах своїх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: служба у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації, м. Яготин, вул. Незалежності, 110 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах своїх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Яготинської районної державної адміністрації Київської області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в котрій зазначено, що він є власником будинку АДРЕСА_1.

З 5 жовтня 2010 року в будинку була прописана його донька ОСОБА_4, а з 02 листопада 2010 року в будинку були зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3. З березня 2016 року відповідачка виїхала разом з дітьми на інше постійне місце проживання, а саме в будинок АДРЕСА_2, забравши всі свої речі. З того часу відповідачка разом з дітьми ні разу не з'являлася в будинку. Шлюб між ним та ОСОБА_2 був розірваний на підставі рішення Яготинського районного суду Київської області від 17 серпня 2016 року. Вказаним рішенням було встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, ведуть самостійні бюджети, шлюб має формальний характер. Тобто, станом на 17 серпня 2016 року сторони проживали окремо.

За положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як видно з правовстановлюючих документів на будинок, доданих до позовної заяви будинку АДРЕСА_1 має правовий статус - приватного житлового фонду. Права членів сім'ї власника на користування жилим приміщенням урегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідачка та її діти більше року у будинку без поважних причин не проживають, витрат на його утримання відповідачка не несе, що відповідно до ст. 405 ЦК України є підставою для визнання відповідачки та її дітей такими, що втратили право на користування будинком. Відповідно до ч. 4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Просив визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Яготин Київської області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку м. Яготин Київської області та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Яготин Київської області втратившими право на користування будинком АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачка, яка діє в інтересах дітей в судове засідання, призначене до розгляду на 5 січня 2018 року та на 17 січня 2018 року не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини їх неявки суду не відомі. Під час розгляду справи 14 грудня 2017 року остання пояснила, що після розірвання шлюбу проживає в будинку батьків. Вона не проти зняти з реєстрації себе та свого сина, проте, вважає, що їх спільна донька повинна бути зареєстрована в будинку колишнього чоловіка.

Представник третьої особи проти позову не заперечував, мотивуючи це тим, що діти проживають разом з матір"ю. Остання залишила будинок після розірвання шлюбу та більше там не проживає.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України члени сім"ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують право на проживання в житлі, реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власнрика/співвласника житла, наймача та членів його сім"ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника /представників.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку по АДРЕСА_1, (а.с. 5). У вищевказаному будинку з 5 жовтня 2010 року була прописана спільна донька сторін- ОСОБА_4, а з 2 листопада 2010 року в будинку зареєстровані ОСОБА_2 -колишня дружина позивача та її син ОСОБА_3, (акт обстеження, а.с. 9, будинкова книга, а.с. 7-8), проте відповідачі у належному позивачу будинку більше року не проживають без поважних причин. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 17.08.2016 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 було розірвано, (а.с.5), однак, з реєстраційного обліку відповідачі не знялися. На даний час діти проживають з матір"ю. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що може бути зареєстрованою в будинку батьків, а в силу п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 згоди власника будинку на реєстрацію неповнолітніх дітей не потребується.

Таким чином, суд вважає, що права неповнолітніх дітей в разі задоволення позовних вимог не порушуються.

В силу ст. 160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10-13,142,206,259,263-265,268 ЦПК України, ст. 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ч.1 ст. 156 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Яготина Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах своїх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3., третя особа: служба у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації, м. Яготин, вул. Незалежності, 110 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, такими, що втратили право на користування будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.