Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/8358/13-ц Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 48 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2017 року під головуванням судді Полонця С.М.

у цивільній справі №195/8358/13ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. З урахуванням уточнених позовних вимог на підставі ст.1212 ЦК України просив стягнути з ОСОБА_4 безпідставно отримані кошти в сумі 14881,32 грн. В обгрунтування позову зазначав, що вказані кошти відповідачка отримала на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 29.10.2010 року про стягнення з нього аліментів. Проте, утримання проводилося вже після закінчення сином навчання.

Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2017 року позов залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування зазначеного рішення суду з ухваленням нового - про задоволення позову. На думку апелянта, судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Вважає, що рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 29.10.2010 року стосувалося лише періоду навчання їх сина ОСОБА_5 в Житомирському кооперативному коледжі бізнесу і права та втратило свою чинність 25.06.2011 року у зв'язку із закінченням навчання. Для отримання аліментів у зв'язку зі вступом дорослого сина на навчання до Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого, відповідачка повинна була звернутись до суду з новим позовом.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 29.10.2010 року «з ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку, на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01.09.2010 року на час його навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку» (а.с.4).

Відповідно до повідомлення №5391 від 09.04.2014 року відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції у ВДВС перебувало на виконанні зазначене судове рішення та проводилося стягнення із заробітної плати позивача і пенсії (а.с.34).

Саме на цій підставі з липня 2011 року по січень 2013 року проводилося відрахування із заробітної плати позивача та його пенсії на виплату аліментів, що в загальній сумі становить 14881,32 грн.

Згідно з довідкою від 28.02.2014 року, виданою Житомирським кооперативним коледжем бізнесу і права, ОСОБА_5 закінчив навчання 24.06.2011 року (а.с.35).

Відповідно до довідки № П-408 від 05.09.2016 року виданої Національним юридичним університетом ім.Ярослава Мудрого вбачається, що ОСОБА_5 дійсно навчався на заочному факультеті №2 на контрактній основі навчання з 25.08.2011 року та відповідно до розпорядження №51 від 31.03.2014 року був допущений до складання державних іспитів за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» (а.с.52).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що із заявлених позивачем підстав позов не підлягає задоволенню.

При цьому судом враховано, що згідно з ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

В даному випадку відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок іншої особи поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, незалежно від того, чи це було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Умовами застосування цієї норми закону обов'язково повинні бути: відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття і збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (ст.11 ЦК України); а право витребування такого майна належить особі, права якої на це майно, захищені законом або договором, порушені діями іншої особи.

Тобто, ст.1212 ЦК підлягає застосуванню, коли особа збагатилась за рахунок іншої поза підставами, передбаченими законом, іншими правовими актами, правочином. При цьому не має правового значення наявність вини особи, яка безпідставно набула майно за рахунок іншої особи.

В даному випадку, кошти, на які претендує позивач, отримані на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, є чинним та позивачем не оскаржено. За умови чинності вказаного судового рішення та неоскарження його у встановленому законом порядку, ревізувати його в даній справі є протиправним.

Крім того, Сімейним Кодексом передбачена можливість захистити своє право батьком дорослого сина, який сплачує аліменти, в інший спосіб.

За таких обставин оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, оскільки обумовлені переоцінкою доказів. Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 25.01.2018 року.