Справа № 363/2667/15-ц Головуючий у І інстанції Купрієнко С. І.
Провадження № 22-ц/780/12/18 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 23 24.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, правонаступника ОСОБА_3, на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства „Укртелеком" про стягнення матеріальної та моральної шкоди за порушення прав споживачів згідно з договором телекомунікаційних послуг

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А :

у червні 2015 року позивач звернувся до суду із названим позовом у якому, після остаточного уточнення позовних вимог, просив :

зобов'язати ПАТ «Укртелеком» поновити розірваний ним в односторонньому порядку договір № 1265 від 04.08.1997р., який був укладений між Київським обласним підприємством електрозв'язку (Вишгородський РВЕЗ), в особі директора Слюсаря В.А - правонаступником якого є ПАТ «Укртелеком» та ОСОБА_3;

зобов'язати відповідача - провести перерахунок оплати ОСОБА_3 за ненадані телекомунікаційні послуги з 22.09.2014 згідно з договором № 1265 від 04.08.1997р.;

зобов'язати відповідача згідно з договором № 1265 від 04.08.1997р., укласти з ОСОБА_3 додаткову угоду до договору № 1265 від 04.08.1997р. про відновлення, без додаткових оплат з боку ОСОБА_3, надання телекомунікаційних послуг з присвоєнням абонентського номеру цифрової АТС м. Вишгород;

стягнути з відповідача на користь позивача - матеріальні витрати в розмірі - 4195 грн. та кошти за прострочення грошового зобов'язання по договору № 1265 від 04.08.1997 нарахування інфляційних витрат на суму боргу за весь час прострочення від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та три проценти річних за користування утриманими грошовими коштами згідно з п.2 ст.625 ЦКУ в розмірі 17408 грн.

стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04.08.1997 року він уклав договір телекомунікаційних послуг № 1265 з Київським обласним підприємством електрозв'язку (скорочено - Вишгородський РВЕЗ), в особі директора Слюсаря В.А., що діяв на підставі ЗУ «Про зв'язок», розпорядження Вишгородської райдержадміністрації №41 від 19.01.1996, «Правил пользования ГСТС на Украине»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укртелеком».

Відповідно до умов вказаного договору було встановлено телефон та присвоєно абонентський номер 567-63. При укладанні договору відповідач повідомляв позивача, що зазначений абонентський номер телефону позивача згідно з ст.14 ЗУ «Про зв'язок» буде в першу чергу змінено на цифровий після введення в експлуатацію цифрової АТС в м. Вишгород, при умові що позивач стане інвестором будівництва цієї цифрової АТС. Позивач погодився на ці умови, тому й сплатив 400 млн.крб. на будівництво цифрової АТС в м. Вишгород. Введення цифрової АТС в м. Вишгород відбулося ще в 2003 році, а позивачу так й не було запропоновано та не встановлено абонентський номер цифрової АТС м. Вишгород. Позивач, як сторона договору, весь час добросовісно і належним чином виконував умови договору, проте відповідач не тільки не виконував належним чином своїх зобов'язань по договору, а й розірвав його в односторонньому порядку.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 серпня 2016 року позов задоволено частково. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство „Укртелеком" поновити розірваний в односторонньому порядку договір №1265 від 04.08.1997 року, який був укладений між Вишгородським РВЕЗ , в особі Слюсаря В.А., правонаступником якого є ПАТ „Укртелеком" та ОСОБА_3 В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила про свою незгоду з резолютивною частиною рішення щодо відмови в задоволенні вимог, оскільки судом не враховано всі наявні факти (письмові докази), подані стороною позивача. Зокрема, судом не надано належної оцінки тій обставині, що послуги з фіксованого телефонного зв'язку позивачу у період з кінця вересня 2014 року по січень 2015 року не надавалися відповідачем у повному обсязі. Крім того, судом не надано належної оцінки, що послуги відповідачем надавались з істотними недоліками, а саме: несправна телефонна лінія зв'язку, не надання позивачу в строк номеру цифрової АТС м. Вишгород, неповідомлення про присвоєння нового телефонного номеру. Судом також не взято до уваги, що позивач, приєднавшись до договору про будівництво нової цифрової АТС м. Вишгород, вніс одноразово платіж в сумі 400 грн., у зв'язку з чим набув право на позачергове отримання послуг телефонного зв'язку цифрової АТС, в той час як відповідач протягом 13 років в односторонньому порядку відмовлявся від виконання зобов'язання. Також, суд не дав належної оцінки безпідставності розірвання в односторонньому порядку договору відповідачем, незаконного розповсюдження ним персональних даних позивача, а також моральній шкоді, яку позивач зазнав в результаті незаконних дій відповідача.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 листопада 2017 року ОСОБА_2 залучено до участі у справі як правонаступника позивача після смерті ОСОБА_3.

В судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити. Крім того, позивачем ОСОБА_2 подано до апеляційного суду заяву про уточнення позовних вимог, яка протокольною ухвалою колегії суддів апеляційного була повернута без розгляду.

Представник ПАТ «Укртелеком» в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги на вимогах закону не ґрунтуються. Крім того, пояснив, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 серпня 2016 року на сьогоднішній день вже виконано та договір про надання телекомунікаційних послуг № 1265 від 04.08.1997 року, укладений між сторонами, поновлено.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04.08.1997 року ОСОБА_3 уклав договір гарантованого права на установку і користування телефоном № 1265 з Київським обласним підприємством електрозв'язку, в особі директора Слюсаря В.А., що діяв на підставі ЗУ «Про зв'язок», розпорядження Вишгородської райдержадміністрації № 41 від 19.01.1996, «Правил пользования ГСТС на Украине»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» (а.с. 6).

В кінці 2014 року між сторонами виник спір з питання неналежного надання послуг телефонного зв'язку та оплати за послуги телефонного зв'язку.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання поновити розірваний в односторонньому порядку договір, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що 21.12.2014 року відповідач, без належного попередження та передбачених законодавством підстав, в односторонньому порядку розірвав договір про надання телекомунікаційних послуг. В той же час, відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності, оскільки позивачем не було надано суду доказів, на підтвердження спричинення йому зі сторони відповідача збитків, завдання моральної шкоди.

Апеляційний суд з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_3 посилався на погану якість послуг з надання відповідачем телефонного зв'язку, у зв'язку з чим просив здійснити перерахунок абонплати.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість зазначених вимог, позивачем суду не надано. Наявність самих лише письмових скарг на адресу відповідача, щодо відсутності телефонного зв'язку, не можна вважати належними доказами, а отже підстави для перерахунку абонентської плати за вказаний позивачем період - відсутні.

Також, в своїх доводах, позивач звертав увагу на заміну телефонного номеру без повідомлення позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з письмових пояснень представника відповідача, у зв'язку з виведенням з експлуатації АТС «КВАНТ», з вересня 2014 року проводилось переключення абонентів з квантової АТС на цифрову АТС або інші телефонні станції. Згідно листа № 255/04 від 25.07.2014 року в.о. начальника ЦТП № 18 м. Вишгород Нагорського С.І. був складений план-графік переключення абонентських номерів АТСКЕ «Квант» м. Вишгород. (т. 1 а.с. 115)

Відповідно до п. 112 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295 (далі - Правил), зміна абонентських номерів у мережах фіксованого місцевого телефонного зв'язку із заміною АТС здійснюється оператором без згоди абонентів та з їх повідомленням за місяць до зміни номерів.

24 вересня 2014 року телефон №56763, підключений до окремої лінії, було замінено у зв'язку з виведенням з експлуатації АТС «квант» на новий телефон № 51104, підключений до окремої лінії координатної АТС. (а.с. 117)

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку зі скаргами ОСОБА_2 на відсутність телефонного зв'язку, фахівцями дільниці технічної експлуатації станцій та лінійних споруд було проведено обстеження телефонних мереж та станційного обладнання. При обстеженні, відхилень від технічних параметрів не виявлено. В той же час, Вишогородським ЦТП № 18 було прийнято рішення замінити з 05.11.2014 року телефонний номер 51104 координатної АТС на номер цифрової АТС 26257. (а.с. 120)

Таким чином, доводи позивача про безпідставність заміни йому телефонного номеру без його згоди, є необґрунтованими та не можуть бути прийняті судом, а позовні вимоги про укладення додаткової угоди про надання телекомунікаційних послуг з присвоєнням абонентського номеру цифрової АТС м. Вишгород - задоволенню не підлягають, оскільки такі послуги вже надаються без укладення будь-яких додаткових угод.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі - 4195 грн. та коштів за прострочення грошового зобов'язання по договору № 1265 від 04.08.1997 нарахування інфляційних витрат на суму боргу за весь час прострочення від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та три проценти річних за користування утриманими грошовими коштами згідно з п.2 ст.625 ЦКУ в розмірі 17408 грн. З огляду на те, що між сторонами відсутні правовідносини, які б передбачали грошові зобов'язання відповідача перед позивачем.

В порядку ст.ст. 10,60 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану моральну шкоду в деліктних (позадоговірних) відносинах передбачені ч.1 ст.1167 ЦК України, відповідно до положень якої моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

В даному випадку, правовідносини між сторонами визначені укладеним між ними Договором № 1265 гарантованого права на установку та користування телефоном. Умовами вказаного договору не передбачена право користувача на відшкодування моральної шкоди, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог в частині зобов'язання здійснити перерахунок, стягнення збитків, інфляційних витрат, зобов'язання укласти додаткову угоду, відшкодування моральної шкоди, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення суду ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування чи зміни відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 серпня 2016 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: