Справа № 310/3559/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Дністрян О.М.,

при секретарі Буюклинській К.О., Уставицькій Н.М.,

за участю позивача, представника позивача - адвоката Вовненко І.В., представника відповідача - адвоката Петровської В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на дитину та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів та зміну розміру аліментів, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 травня 2012 року, що набрало законної сили 25 травня 2012 року, з нього стягнуто аліменти на користь відповідача ОСОБА_4 на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.04.2012 року до повноліття дитини. При стягненні аліментів у зазначеному розмірі суд врахував такі обставини як матеріальний стан сторін, а також те, що він має постійну роботу. Після ухвалення зазначеного рішення суду, на теперішній час змінився його сімейний і у зв'язку з цим матеріальний стан. На даний час він проживає з сім'єю, яка складається з нього та його дружини - ОСОБА_6, та двох малолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Його дружина ОСОБА_6 не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-х річного віку. Тому на даний час на його утриманні знаходяться, крім сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, також син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дружина ОСОБА_6, яка мас право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а усього 4 особи. Просив зменшити розмір аліментів, визначений за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 травня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, що стягуються з нього на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/8 частини з усіх видів доходу.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Вовненко І.В. (договір про надання юридичної допомоги від 15.06.2017р.) - позовну заяву підтримали у повному обсязі. Також представник позивача пояснила, що на даний час змінився матеріальний стан позивача, зараз на його утриманні, крім сина ОСОБА_5, знаходяться ще двоє малолітніх дітей та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Крім того позивач пояснив, що він працює влітку в полі, його заробіток приблизно становить десять тисяч гривень, але взимку він отримує мінімальну заробітну плату 3200 гривень. Його дружина знаходиться у відпустці по догляду за сином ОСОБА_8, 2014 року народження. Раніше він працював в іншій фірмі, доходи були різні. Просили позов задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_4 - адвокат Петровська В.М. (договір про надання правової допомоги від 02.08.2017р.) - позовні вимоги не визнала, та пояснила, що після ухвалення рішення в 2012 році про стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_5, змінився сімейний стан позивача, але матеріальний стан покращився. Син ОСОБА_5 вже дорослий, але неповнолітній, навчається на бюджеті, але є затрати на взуття, одежу, їжу. Доходи відповідачки не змінилися з того часу, вона утримує і себе, і сина. В середньому позивач сплачує аліменти в розмірі 500 гривень, його стан здоров'я не погіршився. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Крім того, відповідачка ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічної позовної заявою до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів та зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.05.2012р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було винесено рішення, згідно якого вирішено з відповідача на користь позивача на утримання дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 03.04.2012р. до досягнення дитиною повноліття. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо покращення захисту прав дитини на належне утримання» від 17.05.2017р. встановлено, що розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму. Тому з урахуванням вищенаведеного, просить змінити розмір аліментів, які були стягнуті з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і визначити їх у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини - до ІНФОРМАЦІЯ_17.

В судовому засіданні представник відповідачки - адвокат Петровська В.М. зустрічні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Вовненко І.В. зустрічні позовні вимоги не визнали. Представник зазначила, що відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. В задоволенні зустрічної позовної заяви просили відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 від 26.09.2002р.).

Рішенням Бердянського міськрайоного суду Запорізької області №801/38/10/2012 від 14.05.2012р. стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.04.2012 року до повноліття дитини (а.с.6).

Як встановлено в зазначеному судовому рішенні №801/3810/2012 від 14.05.2012р. шлюб між сторонами, укладений 18 листопада 2000 року, розірваний 16.01.2012 року на підставі рішення Бердянського міьскрайсуду від 16.01.2012р.

28 квітня 2012 року позивач ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_6, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «ОСОБА_6», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 від 28.04.2012 року (а.с.7).

Від зазначеного шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 народились двоє дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8), та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Згідно довідки виконавчого комітету Осипенківської сільської ради №3711 від 06.06.2017р., ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, її чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, сини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно довідки ПСП «Агрофірма «Росія» від 06.06.2017р. ОСОБА_6 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 10.02.2015р. на підставі наказу №42 від 05.02.2015р. (а.с.11).

Згідно довідок ТОВ АФ «Щедрий Лан» від 09.06.2017р. № 73, 09.06.2017р. №74, ОСОБА_3 працює у ТОВ Агрофірма «Щедрий Лан» трактористом-машиністом, загальна сума доходу за період з 01.05.2016р. по 30.04.2017р. становить 82112,00 грн., із заробітної плати ОСОБА_3 за період з березня 2014 року по квітень 2017 року аліменти на користь ОСОБА_4 підприємством не відраховувались (а.с.12,13).

Як вбачається з довідки «Бердянського коледжу Таврійського державного агротехнологічного університету» №159/17 від 27.09.2017р. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є студентом 1 курсу денного відділення ВСП «Бердянський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету», термін навчання з 01.09.2017р. по 30.06.2021 р. (а.с.62).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У відповідності зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що після ухвалення рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 травня 2012 року, що набрало законної сили 25 травня 2012 року, яким стягнуто з позивача аліменти на користь відповідача ОСОБА_4 на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.04.2012 року до повноліття дитини, змінився сімейний стан позивача, оскільки він одружився, під час другого шлюбу у нього народилося двоє дітей, яких він утримує, що у свою чергу потягло і зміну матеріального стану позивача. При цьому суд не враховує посилання позивача щодо утримання ще й дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3- років, оскільки їх молодшій дитині - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_18 вже виповнилося три роки і ця відпустка за його доглядом на теперішній час скінчилася. За таких підстав, враховуючи, що кожен з утриманців позивача має право претендувати на рівну частку з його доходу, а також обов'язок обох батьків утримувати дитину, суд вважає справедливим зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частки доходу позивача на утримання сина ОСОБА_5 до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно з п. 17 вищевказаної Постанови розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Відповідачка в зустрічній позовній заяві просить змінити розмір аліментів, які були стягнуті з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і визначити їх у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини - до ІНФОРМАЦІЯ_17., при цьому посилається на те, що у зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо покращення захисту прав дитини на належне утримання» від 17.05.2017р., до ст.182 СК України було внесено зміни стосовно визначення мінімального розміру аліментів, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів, які б підтверджували зміну матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я сторін суду не надано.

Таким чином, зустрічний позов ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки її позовні вимоги не стосуються збільшення розміру аліментів в розумінні ст. 192 СК України, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановленого раніше судового рішення у справі про стягнення аліментів.

В даному випадку зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину є законодавчою підставою та обов'язком для автоматичного нарахування аліментів у розмірі визначеному законом, а невиконання вимог законодавства, органом який здійснює нарахування та виплату аліментів, є підставою для оскарження його дій.

Керуючись ст.ст. 180, 192 СК України, ст.ст. 10,76,141, 263-265 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на дитину - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначених за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 травня 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_8, проживає: АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_15, проживає: АДРЕСА_2, ІН НОМЕР_2) на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру 1/4 до 1/6 частини з усіх видів доходу, щомісячно, до повноліття дитини.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів та зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дністрян