Ухвала

1 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 591/8191/14-ц

провадження № 61-1103св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідач - Сумська обласна державна телерадіокомпанія,

треті особи: Державний комітет телебачення і радіомовлення України, управління Державної казначейської служби України у м. Суми Сумської області,

розглянув у судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про виправлення описок в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Сумської обласної державної телерадіокомпанії, треті особи: Державний комітет телебачення і радіомовлення України, управління Державної казначейської служби України у м. Суми Сумської області, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року касаційні скарги ОСОБА_2 та Сумської обласної державної телерадіокомпанії відхилено. Рішення апеляційного суду Сумської області від 27 січня 2016 року залишено без змін.

У березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_2 про виправлення описок в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року, в якій вона просила в мотивувальній частині вказаної ухвали суду касаційної інстанції замість «Указаним рішенням була визначена до стягнення безспірна сума - 124 грн 80 коп. за відпрацьований робочий день 02 липня 2013 року та 689 грн 07 коп. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за три дні (02-04 липня 2013 року). Проте, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 12 березня 2014 року надала заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути середній заробіток на день ухвалення рішення суду, який станом на 13 березня 2014 року був нею визначений у розмірі 41 114 грн 51 коп. Таким чином, судовим рішенням від 14 березня 2014 року в позовних вимогах про стягнення середнього заробітку за час затримки за період з 05 липня 2013 року до 13 березня 2014 року було відмовлено з тих підстав, що ст. 117 КЗпП України до заявлених вимог за цей період не застосовується» зазначити «Указаним рішенням була визначена до стягнення безспірна сума - 124 грн 80 коп. за відпрацьований робочий день 02 липня 2013 року та 689 грн 07 коп. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за три дні (02-04 липня 2013 року). Проте, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 12 березня 2014 року надала заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути середній заробіток на день ухвалення рішення суду, який станом на 13 березня 2014 року був нею визначений у розмірі 41 114 грн 51 коп. Таким чином, судовим рішенням від 14 березня 2014 року в позовних вимогах про стягнення середнього заробітку за час затримки за період з 03 липня 2013 року (дня видачі трудової книжки) до 13 березня 2014 року було відмовлено з тих підстав, що ст. 117 КЗпП України до заявлених вимог за цей період не застосовується».

ОСОБА_2 також просила в мотивувальній частині ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року замість «Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2014 року був встановлений факт роботи позивача 02 липня 2013 року, тому стягнуто на її користь середній заробіток за відпрацьований день у розмірі 124 грн 80 коп., який був виплачений 07 серпня 2014 року» вказати «Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2014 року був встановлений факт роботи позивача 02 липня 2013 року, тому стягнуто на її користь заробітну плату за відпрацьований день у розмірі 124 грн 80 коп., яка була виплачена 07 серпня 2014 року».

Заява про виправлення описок мотивована тим, що, постановляючи вказану ухвалу, суд касаційної інстанції не зверну увагу на те, що в рішенні Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2014 року, на яке посилається суд касаційної інстанції в мотивувальній частині ухвали від 14 грудня 2016 року, вказано, що ОСОБА_2 просила стягнути середній заробіток за кожен день прострочення остаточного розрахунку при звільненні саме з 3 липня 2013 року до дня прийняття рішення судом у цій справі - в сумі 41 114 грн 51 коп. Крім того, в резолютивній частині зазначеного рішення суд першої інстанції ухвалив стягнути з Сумської обласної державної телерадіокомпанії на користь ОСОБА_2 саме невиплачену суму заробітної плати за відпрацьований робочий день 2 липня 2013 року в сумі 124 грн 80 коп.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

26 січня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заява про виправлення описки підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Судом касаційної інстанції встановлено, що в рішенні Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2014 року, на яке посилається Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в мотивувальній частині ухвали від 14 грудня 2016 року, вказано, що ОСОБА_2 просила стягнути середній заробіток за кожен день прострочення остаточного розрахунку при звільненні саме з 3 липня 2013 року до дня прийняття рішення судом у цій справі - в сумі 41 114 грн. 51 коп. Згідно з резолютивною частиною зазначеного рішення суд першої інстанції ухвалив стягнути з Сумської обласної державної телерадіокомпанії на користь ОСОБА_2 невиплачену суму заробітної плати за відпрацьований робочий день 2 липня 2013 року в сумі 124 грн 80 коп.

Таким чином, під час постановлення ухвали від 14 грудня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ допустив описку вказавши, що «Таким чином, судовим рішенням від 14 березня 2014 року в позовних вимогах про стягнення середнього заробітку за час затримки за період з 05 липня 2013 року до 13 березня 2014 року було відмовлено з тих підстав, що ст. 117 КЗпП України до заявлених вимог за цей період не застосовується» замість «Таким чином, судовим рішенням від 14 березня 2014 року в позовних вимогах про стягнення середнього заробітку за час затримки за період з 03 липня 2013 року до 13 березня 2014 року було відмовлено з тих підстав, що ст. 117 КЗпП України до заявлених вимог за цей період не застосовується».

Також Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, постановляючи ухвалу від 14 грудня 2016 року, допустив описку зазначивши «Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2014 року був встановлений факт роботи позивача 02 липня 2013 року, тому стягнуто на її користь середній заробіток за відпрацьований день у розмірі 124 грн 80 коп., який був виплачений 07 серпня 2014 року» замість «Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2014 року був встановлений факт роботи позивача 02 липня 2013 року, тому стягнуто на її користь невиплачену суму заробітної плати за відпрацьований день у розмірі 124 грн 80 коп., яка була виплачена 07 серпня 2014 року».

За таких обставин суд вважає за необхідне виправити вказані описки.

Керуючись статтею 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Виправити описки в мотивувальній частині ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року та зазначити «Таким чином, судовим рішенням від 14 березня 2014 року в позовних вимогах про стягнення середнього заробітку за час затримки за період з 03 липня 2013 року до 13 березня 2014 року було відмовлено з тих підстав, що ст. 117 КЗпП України до заявлених вимог за цей період не застосовується»замість «Таким чином, судовим рішенням від 14 березня 2014 року в позовних вимогах про стягнення середнього заробітку за час затримки за період з 05 липня 2013 року до 13 березня 2014 року було відмовлено з тих підстав, що ст. 117 КЗпП України до заявлених вимог за цей період не застосовується».

Зазначити «Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2014 року був встановлений факт роботи позивача 02 липня 2013 року, тому стягнуто на її користь невиплачену суму заробітної плати за відпрацьований день у розмірі 124 грн 80 коп., яка була виплачена 07 серпня 2014 року» замість «Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2014 року був встановлений факт роботи позивача 02 липня 2013 року, тому стягнуто на її користь середній заробіток за відпрацьований день у розмірі 124 грн 80 коп., який був виплачений 07 серпня 2014 року».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю.В. Черняк