АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №761/36379/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1152/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

25 січня 2018 року Апеляційний суд м. Києва в складі колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі -Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Класикбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Класикбанк» СеверинаЮрія Петровича про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що з 2 лютого 2012 року ОСОБА_4 працювала в ПАТ «Класикбанк» на посаді Заступника головного бухгалтера-начальника відділу статистичної та фінансової звітності.

Зазначила, що з 19 серпня 2016 року наказом № 31 від 17 червня 2016 року «Про скорочення штату працівників» звільнена із займаної посади.

Також зазначила, що на момент звільнення, у Банку перед нею виникла заборгованість по виплаті нарахованої заробітної плати та інших належних виплат у загальному розмірі 61 031 грн. 93 коп.

На момент звернення із позовом до суду, відповідач не здійснив виплату нарахованих сум, у зв'язку із чим просила суд стягнути з ПАТ «Класикбанк» на її користь заборгованість по нарахованих, але не виплачених виплатах при звільненні у розмірі 61 031 грн. 93 коп., а також середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 50 747 грн. 99 коп.

В подальшому позивача подала заяву про зменшення розміру позовних вимог та просила суд, з підстав зазначених у позовній заяві, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 110 915 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 серпня 2016 року наказом № 31 від 17 червня 2016 року «Про скорочення штату працівників» звільнена із займаної посади.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 14 червня 2016 року № 67-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Класикбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14 червня 2016 року № 1004 щодо запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Класикбанк» на один місяць з 15 червня 2016 року до 14 липня 2016 року, включно, та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северину Ю.П.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12 липня 2016 року № 1206 продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Класикбанк» з 15 липня 2016 року до 14 серпня 2016 року, включно.

Згідно Рішення Правління Національного банку України № 209-рш від 11 серпня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Класикбанк»» банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства «Класикбанк» відкликано та банк вирішено ліквідувати.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1493 від 12 серпня 2016 року у Публічному акціонерному товаристві «КЛАСИКБАНК» запроваджено процедуру ліквідації строком на два роки з 12 серпня 2016 року до 11 серпня 2018 року. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Класикбанк» призначено Северина Ю.П.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку встановленому цим Законом.

За змістом пункту 6 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно Наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Класикбанк» «Про скорочення штату працівників» № 31 від 17 червня 2016 року з 19 серпня 2016 року, ОСОБА_4 звільнено з посади заступника головного бухгалтера - Начальника Відділу статистичної та фінансової звітності.

Також з матеріалів справи вбачається, що станом на 14 грудня 2016 року заборгованість відповідача по заробітній платі та інших прирівняних до неї виплат перед Позивачем погашена у повному обсязі, що підтверджується, копіями платіжних доручень 35, 94, 158, 215 від 27 жовтня 2016 року, 10 листопада 2016 року, 30 листопада 2016 року та 13 грудня 2016 року.

Відповідно до підпунктів першого-п'ятого частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється:1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі;5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

За змістом підпункту 3) частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За змістом частин 2 та 3 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань, крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що кошти, які просить стягнути Позивач не є заробітною платнею, заборгованість відповідача по заробітній платі відсутня.

Проте з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (п. 1 ч. 5 ст. 36 цього Закону).

За нормою ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку, виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров'я або смертю тощо, що надійшли до банку з дня початку здійснення процедури виведення банку з ринку.

Процедура ліквідації ПАТ «Класикбанк» на час звільнення позивача не закінчена.

Проте передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

При цьому виконання вказаного обов'язку не пов'язано із обмеженнями, передбаченими призначенням уповноваженої особи Фонду у зв'язку із проведенням процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та його ліквідації, а запровадження тимчасової адміністрації не свідчить про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов'язку сплати зазначених коштів за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

Така правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року.

Також Верховним Судом України у справі № 6-76цс14 висловлена правова позиція від 2 липня 2014 року, відповідно якої порушення процедури про банкрутство роботодавця, наявність тривалого періоду здійснення виконавчих дій органами державної виконавчої служби, незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті компенсації за невикористану відпустку порівняно із сумою середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку не може свідчити про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов'язку сплатити зазначені кошти.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (надалі - Порядок), нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно п. 3 Порядку, всі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Як вбачається з довідки про заробітну плату, ОСОБА_4 нарахована заробітна плата у червні 2016 року - 20 757 грн. 99 коп. та у липні 2016 року - 30 000 грн. (а.с. 13).

Отже, середньоденна заробітна плата позивача становить 1180 грн. 40 коп. ((20 757 грн. 99 коп. + 30 000 грн.) : 43 роб дні).

Час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_4 становить з 19 серпня 2016 року по 13 грудня 2016 року що включає 80 робочих днів, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні становить 94 432 грн. (1180 грн. 40 коп. х 80 днів).

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про часткове задоволення позову та стягнення з ПАТ «Класикбанк» на користь ОСОБА_4 94 432 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 944 грн. 32 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року скасувати, прийнявши постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Класикбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Класикбанк» Северина ЮріяПетровича про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Класикбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Класикбанк» Северина Юрія Петровича на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 94 432 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Класикбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Класикбанк» Северина Юрія Петровича судовий збір в дохід держави у розмірі 944 грн. 32 коп.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 30 січня 2018 року.

Головуючий

Судді