Справа № 296/3741/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драч Ю.І.,

при секретарі Івашко Т.А.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про зміну черговості отримання права на спадкування,,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд: визнати за нею, спадкоємицею пятої черги за законом, право на спадкування майна після смерті спадкодавця ОСОБА_5 разом із спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 є бабусею позивача ОСОБА_1. 17.12.2016 року ОСОБА_5 померла, не залишивши заповіту.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 0,0506 га, яка розташована за адресою: м. Житомир, пров. Бджолиний, 9.

Позивач зазначала, що право на спадкування після смерті ОСОБА_6 у першій черзі за законом має її дочка (мама позивача) ОСОБА_2 та її онука ОСОБА_3 в порядку представлення після смерті матері ОСОБА_7

ОСОБА_8 (яка є рідною сестрою відповідача ОСОБА_3С.) подала приватному нотаріусу ЖМНО ОСОБА_4 заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3

ОСОБА_1, як родич другого ступеня споріднення спадкодавця є спадкоємцем пятої черги та 13.03.2017 року подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що має право за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, оскільки через часті та хронічні захворювання бабусі ОСОБА_1 була змушена звільнитись з роботи та здійснювати догляд за нею. Згодом позивач вийшла на роботу, однак продовжувала доглядати за бабусею та постійно проживала з нею, забезпечувала ліками, продуктами харчування, покращувала матеріально-побутові умови, а саме: за її кошти позивача в будинку встановлено металопластикові вікна. ОСОБА_1 також зазначила, що похованням бабусі також займалась вона за власний кошт, у звязку з чим просила суд задовольнити позов.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в ньому.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову, просили відмовити у його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належим чином. У судовому засіданні 05.12.2017 року відповідач пояснила, що з 10 травня 2015 року вона доглядала за матірю в будні дні, а на вихідні приходила ОСОБА_1, а в серпні місяці відповідачу зробили операцію і вона не могла доглядати, тому доглядала ОСОБА_1, а ОСОБА_3 перебувала на навчанні. Після інсульту догляд за покійною здійснювала ОСОБА_1.

Третя особа - Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, 11.07.2017 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності. При винесення рішення покладається на розсуд суду (том 1, а.с. 118).

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії ТП № 301578 17.12.2016 року померла ОСОБА_5 (том 1, а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 0,0506 га, кадастровий номер :03:005:0006, яка розташована за адресою: м. Житомир, пров. Бджолиний, 9 та зареєстрована за померлою ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 113186 виданого 03.09.2004 року виконавчим комітетом Житомирської міської ради(том 1, а.с. 25) та домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Житомир, провулок Бджолиний, 9 та зареєстроване за померлою ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Першою Житомирською державною нотаріальною конторою 30.06.1993 року № 3-6214 (том 1, а.с. 37, 38).

Відповідач по справі ОСОБА_3 18.01.2017 року звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_9 із заявою про прийняття спадщини після смерті своє бабусі ОСОБА_5 (том 1, а.с. 131).

20.03.2017 року ОСОБА_8, яка є рідною сестрою ОСОБА_3, як спадкоємець померлої на підставі ст. 1266 ЦК України за правом представлення, подала до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу заяву в якій відмовилась від прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_5 на користь онуки померлої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1, а.с. 139).

Також, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса подала ОСОБА_10, яка є дочкою померлої ОСОБА_5 (том 1, а.с. 140)

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що дочка померлої ОСОБА_5 ОСОБА_11 померла 11.06.2007 року (том 1, а.с. 133), тому спадкоємцями першої черги в порядку представлення є онуки померлої ОСОБА_3 та ОСОБА_12, яка відмовилась від спадкування на користь сестри ОСОБА_3

Також, спадкоємцем першої черги за законом є дочка померлої ОСОБА_5 ОСОБА_13

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Так, позивач по справі ОСОБА_1, яка є онукою померлої ОСОБА_5 30.03.2017 року звернулась до приватного нотаріуса із заявою в якій зазначила, що приймає спадщину після смерті баби, ОСОБА_5, померлої 17.12.2016 року (а.с. 23).

Таким чином позивач по справі належить до спадкоємців пятої черги.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживала з померлою бабусею, що підтверджується актом обстеження матеріально- побутових умов одинокого (одинокопроживаючого) непрацездатного громадянина № 207 від 15.10.2015 року (том 1, а.с. 15), довідкою виданою КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради № 738 від 02.06.2017 року, здійснювала догляд за бабусею ОСОБА_5, що вбачається що з листа Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради № 2143/06-13 від 06.04.2017 року (том 1, а.с. 11), рішеннями про призначення компенсації від 27.10.2015 року, 03.10.2016 року (том 1, а.с 16, 18), здійснила поховання бабусі (том 1, а.с. 34-36)

Відповідач по справі ОСОБА_3, опікуном якої була ОСОБА_5 (том 1, а.с 175) проживала з бабусею, однак після того як завагітніла почала проживати за адресою за місцем проживання свого чоловіка, хоча не припинила провідувати бабусю, що не заперечується сторонами.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вбачається, що внучка ОСОБА_3 проживала з бабусею до кінця 2012 року, яка надавала їй допомогу. З кінця 2015 року з покійною постійно проживала ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надавали допомогу померлій ОСОБА_5 (том 1, а.с. 178, 179).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 пояснила, що була знайома з ОСОБА_5 з 2001 року, остання мала хронічні захворювання, хворобу серця, виразку стравоходу, згодом отримала інсульт. Після перелому стегна потребувала стороннього догляду, який надавали дочка ОСОБА_17 та онука ОСОБА_16 та приїздили за рецептами на ліки.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що знала померлу ОСОБА_5 з 1991 року, була сусідкою останньої. Знала про тяжкі хронічні хвороби померлої, яка потребувала стороннього догляду, який їй надавали дочка ОСОБА_17 та онука ОСОБА_16. Анну бачила зрідка. Знає, що ОСОБА_3 проживала з бабусею, однак часу не памятає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 пояснив, що ОСОБА_5 знав, оскільки вона бабусею ОСОБА_19, яка звільнилась з роботи для догляду за бабусею. За весь час хвороби ОСОБА_3 декілька разів приходила провідувати бабусю..

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що з 1968 до 1969 року працювала разом з ОСОБА_6 Знала її дочок та онуків, вони всі провідували бабусю, однак хто проживав з нею останнім часом сказати не може.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 пояснила, що була знайома з ОСОБА_5, а саме була її свахою. Зазначила, що ОСОБА_3 проживала з бабусею, оскільки та була її опікуном, а після народження дитини переїхала проживати до свого чоловіка, але спілкування не припинила.

За правилами ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Отже, зміна черговості одержання права на спадкування у судовому порядку можлива за наявності таких обставин: спадкодавцю надавалася матеріальна або інша допомога з боку спадкоємця; така допомога надавалася протягом тривалого часу; безпорадний стан самого спадкодавця; фізична особа відноситься до кола спадкоємців за законом.

Як зазначається в п. 6 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров'я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Отже, безпорадність особи пов'язана саме зі станом її здоров'я.

У Законі міститься вичерпний перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості, що не потребує розширеного тлумачення. Відсутність хоча б однієї із таких обставин зумовить застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного у ст. 1258 ЦК. При цьому факт проживання із спадкодавцем протягом певного часу і відповідна взаємна турбота осіб, які проживають разом, не є підставою для зміни черговості спадкування.

За змістом ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Частиною 2 ст.1259 ЦК України визначено, що лише спадкоємець за законом наступних черг має право на звернення до суду з позовом про зміну черговості одержання права на спадкування.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1, яка є онукою померлої ОСОБА_5 відноситься до пятої черги спадкоємців за законом, тому вона мала право звернутись до суду з даним позовом.

Також, суд вважає, що матеріалами справи та показаннями свідків доведено, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу проживала з померлою ОСОБА_5, здійснювала її догляд, оскільки остання перебувала у безпорадному стані, а саме: була людиною похилого віку, мала хронічні захворювання, а в останній рік свого життя не усвідомлювала своїх дій та не могла керувати ними, забезпечувала ліками, покращувала житлові умови. Тобто, існують всі необхідні умови, передбачені ч.2 ст.1259 ЦК України для визнання за ОСОБА_1 права на спадкування майна після смерті ОСОБА_5 разом із спадкоємцями першої черги за законом.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про зміну черговості отримання права на спадкування підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1259, 1261, 1265 Цивільного кодексу Укарїни, ст. ст. 4,12, 13, 76-91, 141, 258 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, спадкоємцем п"ятої черги за законом, право на спадкування майна після смерті спадкодавця ОСОБА_5 разом із спадкоємцями першої черги за законом - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Житомирської області.

Суддя Ю. І. Драч

Повний текст рішення складено 01.02.2018.