Дата документу 16.01.2018 Справа № 554/8686/17
Провадження № 2/554/260/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

при секретарі Садошенко М.П.,

за участю учасників справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину та зміну порядку стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

06.11.2017 року до Октябрського районного суду м. Полтави звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину та зміну порядку стягнення аліментів, в якому просила збільшити розмір стягуваних з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 аліментів у твердій грошовій сумі з 400 гривень до 1000 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на сина у розмірі 1000 гривень щомісячно з подальшою індексацією, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття; визначити спосіб стягнення аліментів шляхом перерахування відповідачем коштів на картковий рахунок №046369 Приват Банку (картка юніора, держатель ОСОБА_6). В обґрунтування вимог позивач вказала, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 04.09.1999 року, який рішенням Октябрського районного суду м.Полтави 22.01.2014 року був розірваний. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 06.03.2014 року з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуті аліменти у твердій грошовій сумів у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 20.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на те, що виплачуваний розмір аліментів є занадто низьким, доходу матері не вистачає на достатній рівень існування дитини, відповідач є працездатним чоловіком, веде неофіційну трудову діяльність, придбав автомобіль, користується земельними ділянками, позивач вважає, що відповідач в змозі надавати допомогу у розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання сина.

Крім того, відповідач після припинення шлюбних відносин не приймає участі у вихованні дитини, у додаткових витратах на сина, не регулярно та на власний розсуд сплачує аліменти. Син часто хворіє, на що витрачаються значні кошти, остання хвороба потягла за собою витрати в сумі 1900 гривень. Для відновлення повного обсягу шкільної програми, втраченої внаслідок тривалих пропусків, вимушені звертатись до приватних репетиторів, витрачаючи за один урок 70 гривень.

В судовому засіданні позивачОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Пояснила, що син систематично хворіє на вірусні, респіраторні захворювання; навчається непогано, але щоб наздоганяти програму потрібні репетитори; вона має педагогічну освіту, але за фахом відношення до дисциплін, по яких син відстає, вона не має; заборгованість по аліментах була; телефон сину батько не купував та відмовився купити велосипед; про хвороби сина вона не повідомляє відповідача, але він про це знає; розрахунку додаткових витрат у неї немає, квитанцій від репетиторів теж, але в середньому це складає 1000 гривень в місяць; вона має батьків пенсійного віку; щоб сплата аліментів була систематичною та щоб вона могла прослідкувати рух коштів просить перераховувати аліменти на картковий рахунок малолітнього сина.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов підтримав, просив задовольнити повністю. Пояснив, що виходячи з загальних норм СК України, враховуючи, що аліменти є власністю дитини, необхідно перераховувати кошти на картковий рахунок неповнолітнього.

ВідповідачОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що він згоден сплачувати сину аліменти у розмірі 600 гривень, не згоден платити позивачу додаткові витрати та перераховувати аліменти на картковий рахунок . Вказав, що він добровільно матеріально допомагає сину, купив йому мобільний телефон за 3100 гривень, ролики. Н даний час у відповідача на утриманні знаходиться дружина та малолітня дитина; він не працює, бо не може знайти роботи; за гроші своєї матері він дійсно купив старий автомобіль; про необхідність придбання ліків позивач його ніколи не повідомляла.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що у відповідача є непрацездатні батьки та брат 3 групи інвалідності, яким він теж допомагає, є дружина та малолітня дитина.

Заслухавши учасників справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.09.1999 року, який рішенням Октябрського районного суду м.Полтави 22.01.2014 року був розірваний (а.с.10 рішення суду). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9 свідоцтво про народження).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 06.03.2014 року з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуті аліменти у твердій грошовій сумів у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 20.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11 рішення суду, а.с. 12 виконавчий лист).

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом закону визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може мати місце лише у передбачених ст. 184 СК України випадках, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Так, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, а з 1 грудня - 1860 гривень.

Отже, виходячи з вищевикладеного, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоровя, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів у розмірі 400 грн. на сина (06.03.2014 року) і листопад 2017 року (звернення позивачки до суд із позовом про зміну розміру аліментів) економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів 400 гривень на дитину щомісячно не є достатнім навіть для мінімального забезпечення сина першочерговими необхідними речами.

Суд зазначає, що дитина проживає з матірю, і так чи інакше, обовязки по утриманню сина переважно лежать на позивачці. Безумовно, утримання дитини лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей,навчання їхнє дозвілля і т.д.).

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню, враховуючи, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те, що відповідач є працездатним, немає інших аліментних обовязків, встановлених судовим рішенням, а отже спроможним платити аліменти у розмірі по 1000 гривень на неповнолітнього сина щомісячно.При цьому суд враховує нинішній сімейний стан відповідача, бере до уваги і обовязок та можливість надання утримання сину і з боку матері.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням обставин справи, суд вважає, що розмір аліментів підлягає збільшенню у твердій грошовій сумі до 1000 гривень щомісячно.

На думку суду саме такий розмір аліментів є максимально справедливим по відношенню до всіх сторін спірних правовідносин.При вирішенні даного питання судом враховані дані, згідно з вимогами ст. 182 СК України, про стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, зокрема: наявність у відповідача на утриманні ще одної малолітньої дитини, яка теж потребує утримання та піклування, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд зазначає, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано розяснення у постанові Пленум Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Що стосується вимог позивача про стягнення додаткових витрат в сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Статтею 185 СК України передбачено порядок участі батьків у додаткових витратах, пов'язаних і з розвитком у дитини спортивних, художніх, музичних або інших здібностей. Для цього потрібно організувати процес її навчання, придбати музичний інструмент, спортивне або інше обладнання, оплатити заняття тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами, а при стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача, щодо стягнення з відповідача по 1000 гривень щомісяця, як участь у додаткових витратах на спільного сина, оскільки позивачем не доведено наявність особливих обставин, що потребують додаткових витрат, не надано розрахунку та обґрунтування необхідності додаткових витрат на лікування, розвиток здібностей щомісячно по 1000 гривень до досягнення сином повноліття, тоді як відповідно позову відсутні будь-які докази та розрахунки здійснення позивачем в майбутньому витрат на лікування хвороб, розвиток здібностей дитини.

Крім того, при вирішенні даного спору, суд враховує ту обставину, що з відповідача вирішено стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, що надасть позивачу можливість матеріального утримання дитини.

Що стосується вимог: визначити спосіб стягнення аліментів шляхом перерахування відповідачем коштів на картковий рахунок №046369 Приват Банку (картка юніора, держатель ОСОБА_6), суд зазначає наступне.

Згідно ст.193 СК України - стягнення аліментів та інших коштів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі: 1. Влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. 2. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.3. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.4. На особистий рахунок дитини перераховуються також державні пенсії, інші види допомоги та відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмови у вимогах позову в цій частині, оскільки позивач не надала жодного обґрунтування у своїх позовних вимогах для задоволення цієї частини позову.

Допитана в судовому засіданні свідокОСОБА_7, яка пояснила про те, що відповідач неофіційно займається трудовою діяльністю, є приватним підприємцем, працює ветеринаром, за 4 роки поміняв третій автомобіль, жодним чином не спростовують висновків суду про часткове задоволення позову.

Питання про судові витрати суд вирішує, керуючись положеннями ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,263-265 ЦПК України , ст.ст. 3, 10, 180, 182, 184, 192, 193 Сімейного Кодексу України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2,про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину та зміну порядку стягнення аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користьОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, корп..1, кв.54, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 400 гривень до1000 гривень в твердій грошовій сумі, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2,у дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 26.01.2018 року.

Суддя: А.М.Чуванова