П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шеремет А.М.

секретар судового засідання: Вихотень Я.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду від 30 листопада 2017 року, що ухвалене в м. Костопіль під головуванням судді Левчук В.В., в справі №564/2174/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Зоря" про розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості за договорами оренди землі (дата складання повного тексту: 01.12.2017 р.),

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року в суд звернулася ОСОБА_1 із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Зоря" (далі - ТОВ "Агрохолдинг Зоря") про розірвання договору оренди землі від 21.08.2015 року та стягнення заборгованості за договорами оренди землі. Позов мотивовано фактами порушення відповідачем права ОСОБА_1 на одержання орендної плати за відповідними договорами внаслідок виникнення заборгованості.

В подальшому розмір вимог збільшено до стягнення 3 398, 85 гривень.

Рішенням Костопільського районного суду від 30 листопада 2017 року позов задоволено частково:

Розірвано договори оренди землі від 21.08.2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Агрохолдинг Зоря".

Стягнуто із відповідача () на користь позивача (ІПН: НОМЕР_1) 3 033, 26 гривень, з яких 2 666, 40 гривень становить заборгованості зі сплати орендної плати за час із 21.08.2015 року по 27.11.2017 року, 67, 66 гривень пені за час із 21.12.2015 року по 27.11.2017 року, 56 гривень суми трьох процентів річних за час із 21.12.2015 року по 27.11.2017 року, 243, 20 гривень інфляційних втрат за час із 21.12. 2015 року по 27.11.2017 року.

В задоволенні решти вимог позивачу відмовлено.

Стягнуто із ТОВ "Агрохолдинг Зоря" в дохід держави 1 280 гривень судового збору за подання позовної заяви.

У поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач покликався на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

На її обґрунтування зазначалося про помилковість тверджень суду щодо виникнення права оренди, оскільки набуття відповідачем відповідних прав і обов'язків на оренду виникли з моменту їх реєстрації відповідно 10 вересня і 11 вересня 2015 року. Тому неправильно застосовано положення ст. 638 ЦК України. Судом залишено без уваги ті обставини, що позивач ствердив у засіданні про відмову в отриманні орендної плати станом на 16 листопада 2017 року, з огляду на що виконання ТОВ "Агрохолдинг Зоря" обов'язку сплатити кошти за оренду фактично унеможливилося. В подальшому, в судовому засіданні їй неодноразово пропонувалося отримати орендну плату, однак ОСОБА_1 продовжувала відмовлятися. Відтак вважає, що причиною неотримання орендної плати була відмова ОСОБА_1, тобто у виникненні спірних правовідносин присутня саме її вина.

Посилається на неврахування ч. 1 ст. 141 ЗК України, ч. 4 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" та правовий висновок постанови Верховного Суду України від 28.09.2016 року у справі №6-977цс16.

Окрім того, вважає порушеними норми процесуального права, що полягало у недодержанні вимог ст.ст. 213-214, 60 ЦПК України, а також постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі". Також залишено без належної уваги і положення ст. 55 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 145 Рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства. Таким чином судом зроблено хибну оцінку доказів у справі, не взято до уваги помилково обраний спосіб захисту свого права та ущемлення реалізації позивачем своїх процесуальних прав у судовому засіданні.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове - про задоволення позову повністю.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач, вважаючи оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Задовольняючи частково вимоги позивача, суд першої інстанції правильно виходив із їх доведеності і обґрунтованості, оскільки відповідач навмисно не виконував взятих на себе зобов'язань за договорами оренди землі і не сплачував орендної плати. В зв'язку із простроченням грошових зобов'язань обґрунтовано нараховано суму трьох процентів річних та інфляційних втрат, які ТОВ "Агрохолдинг Зоря" зобов'язаний оплатити на користь ОСОБА_1

Як установлено матеріалами справи, і ці факти сторонами не заперечуються, 21 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Агрохолдинг Зоря" укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, на території Деражнянської сільської ради Костопільського району тривалістю на десять років. Земельна ділянка склала площу 0, 67 га, її нормативна грошова оцінка - 14 716, 34 гривні, а орендна плата нараховується як чотири проценти від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 588, 65 гривень. Передбачено, що орендна плата вноситься до 20 числа останнього у звітному році місяця (а.с. 2-3). 10 вересня 2015 року складено акт приймання-передачі між сторонами, а 11 вересня 2015 ркоу запис про укладений договір оренди внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 3, 4-4, зв.).

Того ж числа між ними укладено ще один договір оренди - щодо земельної ділянки з тим самим функціональним призначенням площею 1, 35 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться на території Деражнянської сільської ради Костопільського району. Орендна плата у грошовому виразі також склала 588, 65 гривень (а. 5-6). 11 вересня 2015 року складено акт приймання-передачі земельної ділянки, а відповідний запис про укладення договору внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 14 вересня 2015 року (а.с. 6, 7-7, зв.).

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу невиконання орендарем своїх зобов'язань перед ОСОБА_1 щодо орендної плати за обома договорами за період із 21 серпня 2015 року по 18 жовтня 2017 року, що відповідачем і не заперечувалося.

Повно і правильно з'ясувавши обставини справи, встановивши, що при вирішенні спірних прав та обов'язків застосовано норми матеріального права, на застосуванні яких наполягала позивач, та урахувавши, що відповідачем жодного разуне сплачено орендної плати, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позов, розірвавши оспорювані договори та стягнувши із ТОВ "Агрохолдинг Зоря" на користь ОСОБА_1 3 033, 26 гривень, з яких 2 666, 40 гривень становлять заборгованість за орендну плату, 67, 66 гривень пені, 56 гривень суми трьох процентів річних та 243, 20 гривень інфляційних втрат.

Згідно із ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України у редакції, що діяла на час вирішення справи, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Аналогічні положення містяться і в ст.ст. 4, 5 ЦПК України в редакції 2017 року.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 13, 14, 21, 24, 31 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Державній реєстрації прав підлягають речові права, похідні від права власності, зокрема, право оренди земельної ділянки.

Договір оренди землі укладається в письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Орендодавець має право вимагати від орендаря, в т.ч. своєчасного внесення орендної плати.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Норми ст. 24 Закону України "Про оренду землі" передбачають в т.ч. і право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускаються лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оскільки відповідачем протягом часу із 21 серпня 2015 року по 27 листопада 2017 року не було здійснено жодного платежу на виконання договорів оренди, тому колегія суддів погоджується із твердженнями суду про те, що ці факти є істотними порушеннями зі сторони ТОВ "Агрохолдинг Зоря" і вони безумовно тягнуть за собою розірвання оспорюваних правочинів.

Таким чином, підстави для розірвання договорів є об'єктивними, відповідають вимогам закону та обставинам справи.

При цьому правильними є висновки суду щодо дати вчинення оспорюваних договорів - з моменту державної реєстрації права оренди земельних ділянок, тобто з 10 вересня та з 11 вересня 2015 року.

Щодо нарахування і стягнення розміру заборгованості, то колегія суддів звертає увагу, що ці обставини доводами апеляційної скарги не охоплювалися, що відповідно до ст. 367 ЦПК України де-юре унеможливлює їх перевірку.

Однак апеляційний суд оцінив правильність застосування норм матеріального права при обґрунтуванні та обчисленні, а саме правила ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також умови договорів, які передбачають нарахування неустойки за прострочення зобов'язання, погодившись із висновками суду про їх застосування при вирішенні спірних відносин.

Тому за таких обставин доводи апеляційної скарги про помилковість застосування норм матеріального права спростовуються правильністю висновків районного суду.

Твердження автора скарги про нарахування плати за оренду із моменту вчинення договору, а не з дати його укладення, також на увагу не заслуговують і чітко передбачені умовами договорів.

Щодо посилань ТОВ "Агрохолдинг Зоря" на порушення норм процесуального права, то вони є необґрунтованими.

Так, згідно із абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Між тим, будь-яких доказів про існування таких процесуально-правових дефектів відповідач не надав, а апеляційним судом здобуто не було.

Решта доводів апеляційної скарги на увагу не заслуговують через їх необґрунтованість.

Подана до початку засідання апеляційного суду копія квитанції №0440 від 18.12.2017 про електронний переказ на користь ОСОБА_1 (без імені та по-батькові чи ініціалів) 3 353, 91 гривень не свідчить про відсутність підстав для розірвання договорів оренди та стягнення заборгованості. Так, в засіданні місцевого суду цієї обставини ще не існувало, вона не була предметом дослідження і з цього приводу докази сторонами не подавалися, а їхні пояснення - не надавалися.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 367-368, 375, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апедяційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Зоря" залишити без задоволення, а рішення Костопільського районного суду від 30 листопада 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: