У х в а л а

30 січня 2018 року

м. Київ

справа № 635/6730/15-ц

провадження № 61-482св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2015 року у складі головуючого судді Панас Н. Л. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2015 року у складі суддів: Сащенко І. С., Бездітко В. М., Овсяннікової А. І.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 420 тис. доларів США зі сплатою 14 % річних та кінцевим терміном повернення до 20 грудня 2012 року. На забезпечення зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення підвалу, цокольного поверху, 1-го поверху, 2-го поверху, розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

19 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, за яким позичальник отримала кредит у розмірі 399 650 доларів США зі сплатою 12,72 % річних та кінцевим терміном повернення до 18 квітня 2017 року. На забезпечення зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

28 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, за яким ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 184 848 доларів 64 центи США зі сплатою 11,04 % річних та кінцевим терміном повернення до 26 листопада 2010 року.

Постановою Господарського суду Харківської області від 17 серпня 2011 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08 листопада 2011 року, фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 визнано банкрутом. Постановою Вищого господарського суду України від 08 листопада 2011 року вказані постанови скасовані, провадження у справі припинено.

Разом з тим, під час ознайомлення у грудні 2013 року з матеріалами зведеного виконавчого провадження, порушеного за процедурою банкрутства фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, виявлено реалізацію вищезазначеного іпотечного майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на загальну суму 1 095 706 грн 01 коп. Кошти від реалізації іпотечного майна на рахунок банку не надходили, не зважаючи на неодноразові звернення до відповідача як арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь вартість реалізованого нею іпотечного майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у розмірі 1 095 706 грн 01 коп., інфляційні нарахування на цю суму у розмірі 668 379 грн49 коп. та 3% річних у розмірі 125 994 грн18 коп.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2015 року в складі судді Панас Н.Л. у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки про порушення своїх прав банк дізнався у травні 2012 року, отримавши від арбітражного керуючого повідомлення про те, що кошти від реалізації майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 знаходяться на депозитному рахунку приватного нотаріуса ОСОБА_3

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що арбітражний керуючий ОСОБА_1, призначена господарським судом Харківської області ліквідатором боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у межах виконавчого провадження, порушеного за процедурою банкрутства, здійснила реалізацію майна, яке перебувало в іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк», на загальну суму 1 095 706 грн 01 коп. Спір між сторонами виник з приводу ненадходження коштів від реалізації іпотечного майна на рахунок банку.

Відповідно до рекомендацій президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство складається з процедур встановлення факту неплатоспроможності боржника та безспірності вимог кредитора, що ініціює провадження (коли справа порушується за заявою кредитора), виявлення усіх можливих кредиторів і санаторів, санації (коли остання можлива) або визнання боржника банкрутом. Останнім етапом провадження є процедура задоволення вимог кредиторів за рахунок ліквідації майнових активів банкрута. Усі зазначені процедури складають цілісне і відокремлене від позовного процесу провадження, метою якого є задоволення вимог кредиторів у випадку неплатоспроможності боржника.Таким чином, спір підлягає розгляду господарським судом, а не судом загальної юрисдикції.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати судові рішення й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підстави скасування ухвали апеляційного суду у касаційній скарзі обґрунтовано тим, що справи про відшкодування шкоди арбітражним керуючим підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 посилається на те, що апеляційний суд правильно визначив характер спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірні правовідносини не цивільно-правовими, а тому спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 вересня 2016 року справу призначено до судового розгляду. 04 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Враховуючи те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржує ухвалу апеляційного суду з підстав порушення правил предметної і суб'єктної юрисдикції, дану справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

З урахуванням викладеного та керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Передати на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С.П. Штелик