Справа №442/6019/17
Провадження №2/442/317/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської обл асті у складі:

головуючого судді: Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання: Кравців Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Страхової компанії „Омега" про відшкодування збитків та моральної шкоди,

за участю представників

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

від відповідача: Скориков С.Є.

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Страхової компанії „Омега" про стягнення з відповідача матеріальних збитків, які нанесені позивачу в результаті пошкодження мотоцикла „ЯМАХА" XYS 1300, державний номер НОМЕР_1, в сумі 47 517 грн; вартості авто товарознавчого дослідження та виїзду на огляд у сумі 2 000 грн., заподіяної моральної шкоди в сумі - 5 000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 11.03.2015 було застраховано ризики в страховій компанії, а 05.05.2015 син позивача - ОСОБА_2 попав в ДТП, винуватцем якої відповідно до постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області визначено ОСОБА_5 Відповідач оцінив завдані збитки в 17 570 грн 78 к. та ці гроші перерахував позивачу. Позивач, не погоджуючись з розміром відшкодованих збитків, звернувся до судового експерта ОСОБА_6, який оцінив завдані збитки у 56 248 грн 81 к. з ПДВ. Позивач неодноразово звертався до відповідача з претензією про відшкодування збитків у розмірі 56 248 грн 81 к., проте відповідач такого відшкодування не здійснив, після цього позивач звернувся з даним позовом до суду.

В судових засіданнях представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Скориков С.Є. проти заявленого позов заперечував з підстав того, що експертна оцінка позивача проведена з порушенням строків, визначених ст. 34 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону у відвідача відсутні підстави для відшкодування позивачу витрат на проведення експертизи. Крім того, на думку представника така оцінка є неналежним та недопустимим доказом, моральна шкода відшкодовується особі, яка зазнала ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди відповідно до п.п. „г" і „ґ" п. 41.1 та п.п. „в" п. 41.2 ст. 41 цього Закону.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Встановлено і не заперечується сторонами, що 05.05.2015 о 16 год. 40 хв. на перехресті нерівнозначних доріг вул. ОСОБА_7 - ОСОБА_8, водій ОСОБА_9, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги в русі транспорту, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення з мотоциклом НОМЕР_3, спричинивши механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 16.11 ПДР України, про що було складено адміністративний протокол серія АП1 №223126.

Як вбачається з матеріалів справи Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 26.05.2016 винесено постанову, якою ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником мотоциклу НОМЕР_4 є позивач ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копія якого долучена до матеріалів справи.

Під час розгляду справи не заперечувалась сторонами та обставина, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_9 застрахована відповідачем Приватним акціонерним товариством „Акціонерна страхова компанія „Омега" (АСК „Омега"), поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7773189.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Звіт № 549/14 про оцінку мотоцикла НОМЕР_5 від 19.05.2015, складений ТОВ Український експретнйи центр ДП „Експерт Сервіс Авто" в м. Львові на замовлення АСК „Омега" свідчить про те, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових складає 18 908 грн 93 к.

Не погоджуючись з вартістю відновлювального ремонту учасник ДТП, що сталася 05.05.2015, - ОСОБА_2 замовив проведення експертного авто товарознавчого дослідження судовому експерту ОСОБА_12, який у висновку № 45/15 встановив, що вартість матеріального збитку з технічної точки зору, завданого власнику транспортного засобу YAMAHA XVS - 1300, реєстраційний номер НОМЕР_6, станом на момент огляду в результаті ДТП, що відбулася 05.05.2015, в цінах на момент ДТП, становить 56 248 грн 81 к. з врахуванням ПДВ у вартості складників та дрібних деталей у вартості матеріалів, що без врахування ПДВ у вартості складників та дрібних деталей у вартості матеріалів становить 47 072 грн 32 к.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що ці дані встановлюються такими засобами висновками експертів.

Відповідно до ст. 102 ЦПК України Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім'я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Ч. 1 ст. 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Враховуючи той факт, що висновки щодо вартості ремонту, зроблені на замовлення позивача та відповідача різняться і вони не містять посилання про те, що експерти повідомлені про кримінальну відповідальність і ці висновки підготовлені для подання до суду (ч. 5 ст. 106 ЦПК України), а також враховуючи той факт, що для визначення вартості відновлювального ремонту необхідні спеціальні знання, суд запропонував сторонам призначити судову експертизу. Оскільки обидві сторони відмовилися від проведення експертизи на підставі ухвали суду (представники позивача через те, що мотоцикл вже відремонтований і проведення експертизи вони не вбачають за можливе, а представник відповідача через те, що саме позивач має доводити перед судом розмір збитків), а суд самостійно не може призначити експертизу, яку не оплатить жодна зі сторін, то суд дійшов висновку про необхідність застосування наслідків ухилення від участі в експертизі (ст. 109 ЦПК України).

Згідно зі ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

З врахуванням того, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст. 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного та враховуючи те, що позивач має довести суду розмір збитків, які він зазначає належними та допустимими доказами, а суд прийшов до висновку, що за наявності двох суперечливих висновків експертів мала б бути проведена судова експертиза від участі в якій позивач ухилився, то позивач не довів суду належними доказами (висновок судової експертизи, в якій експерт повідомлений про кримінальну відповідальність за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків) розміру збитку.

За приписами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у. зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.19995 № 4 з відповідними доповненнями та змінами, роз'яснено, що оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються, зокрема, Законом України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", положеннями якого передбачено можливість стягнення моральної шкоди зі страховика виключно за шкоду заподіяну здоров'ю (ст. 26-1 Закону).

За таких обставин вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

П. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача вартість експертного авто товарознавчого дослідження та виїзду на огляд в сумі 2 000 грн. Враховуючи, те, що висновок експертного авто товарознавчого дослідження від 02.07.2015 № 45/15 був складений не за замовленням позивача, а за замовленням ОСОБА_2, який став представником позивача 29.11.2017, то ці витрати не відносяться до зроблених позивачем та до судових витрат.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, п.п. 9, 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.С. Кучаковський