Справа № 467/1504/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

при секретарі Фесенко К.В.,

за участю:

прокурора Мокряка І.М.,

відповідача ОСОБА_1

у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт.Арбузинка розглянув клопотання відповідача про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди землі, скасування державної реєстрації договору оренди землі, повернення земельної ділянки державі,

в с т а н о в и в:

Керівник Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області 14 грудня 2017 року звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди землі, скасування державної реєстрації договору оренди землі, повернення земельної ділянки державі.

Позовні вимоги прокурора обґрунтовані тим, що 20 квітня 2015 року між Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області та ОСОБА_1 строком на три роки укладено договір оренди землі (далі Договір), яким останньому передано у оренду земельну ділянку загальною площею 28,6068 га пасовищ з кадастровим номером :04:000:0002, розташовану в межах території Іванівської сільської ради Арбузинського району. Договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31 липня 2015 року за №41584723. За умовами Договору, розробленого і затвердженого проекту землеустрою вказана земельна ділянка передана ОСОБА_1 в оренду для сінокосіння та випасання худоби. Цільове призначення земель землі сільськогосподарського призначення. Посилаючись на матеріали перевірки дотримання вимог земельного законодавства, проведеної фахівцями Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000074 від 24 лютого 2016 року, прокурор вказує, що ОСОБА_1 використовує надану в оренду земельну ділянку не за цільовим призначенням, вона засіяна озимими сільськогосподарськими культурами (озимою пшеницею), що є порушенням правил використання земель. Прокурор вважає, що такі дії відповідача є порушенням взятих на себе зобовязань за умовами Договору та на підставі п.35 Договору, ст.ст.1, 15, 32 ЗУ «Про Оренду землі», ст.143 ЗК України, ст.ст.651, 598, 629, 653 ЦК України просить розірвати достроково договір оренди землі, укладений 20 квітня 2015 року між Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області та ОСОБА_1 та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31 липня 2015 року за №41584723, скасувати державну реєстрацію Договору, зобовязати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку загальною площею 28,6068 га з кадастровим номером :04:000:0002, розташовану в межах території Іванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Обґрунтовуючи свої повноваження для предявлення даного позову в тексті позовної заяви прокурор посилається на норми ст.ст. 13,14,131-1 Конституції України, ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», ст.15-1, ч.4 ст.122 ЗК України, п.4 Положення про ГУ Держгеокадастру в області, затв. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №14 від 03 лютого 2015 року, а також на ту обставину, що ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, як державний орган, який на даний час розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на території області, не вжив заходів до усунення вищевказаних порушень та повернення спірної земельної ділянки, що є неналежним здійсненням повноважень щодо захисту порушених прав держави у сфері земельних відносин.

В підготовчому судовому засіданні відповідач, ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду. В клопотанні відповідач вказує, що згідно з положеннями ч.5 ст. 175 ЦПК України, у разі предявлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. Вважає, що при зверненні до суду з позовом прокурором не додержані норми ч.5 ст. 175 ЦПК України, ст.131-1 Конституції України, ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», п.5 наказу Генеральної прокуратури України №6гн від 28 травня 2015 року «Про організацію роботи органів прокуратури щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді та їх захисту при виконанні судових рішень», яким визначено, що прокурор при зверненні до суду з позовом повинен обґрунтувати необхідність захисту інтересів держави та визначити орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а в разі його відсутності звертатися у статусі позивача. Не заперечуючи, що ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах,відповідач вказує, що виключно у випадку невиконання чи неналежного виконання органом державної влади обовязку із захисту інтересів держави у відповідній сфері, в органу прокуратури може виникнути право на звернення із позовом в інтересах держави та вважає, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами, що ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, як державний орган, який на даний час розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на території області, неналежним чином здійснював повноваження щодо захисту порушених прав держави у сфері земельних відносин. Викладене, на думку відповідача було підставою для суду залишити позовну заяву прокурора без руху з підстав недодержання вимог ч.5 ст. 175 ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року з подальшим поверненням позовної заяви в разі не усунення недоліків і порядку ст. 185 ЦПК України, та є підставою для залишення позовної заяви прокурора без розгляду на даній стадії процесу на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України в звязку з тим, що позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання відповідача про залишення позову без розгляду та надав суду відповідні письмові заперечення. Прокурор не погодився з твердженням відповідача щодо не доведення наявності підстав для звернення до суду в інтересах держави в особі органу державної влади. Вказує, що діючим процесуальним законодавством не передбачено обовязок прокурора подавати до суду окремі письмові докази порушення інтересів держави. На підставі норм діючого законодавства зазначає, що ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області є уповноваженим державним органом, який на даний час розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на території області і невикористання державним органом, який через свій спеціальний статус є гарантом додержання прав всіх субєктів права власності на землю, наданих повноважень свідчить про неналежне виконання ним своїх обовязків та неналежну реалізацію ним функцій, задля яких такий орган було утворено.

Представник ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання не зявився, про час і місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі.

Суд заслухав пояснення сторін, вивчив матеріали справи, клопотання та заперечення на нього та зробив наступний висновок.

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що органи прокуратури здійснюють представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини четвертої вказаної статті наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Відповідно до пп. 9 п.1 Розділу ХІII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 03 жовтня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з пп. 11 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 03 жовтня 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позов подано до суду 14 грудня 2017 року, тож питання щодо відкриття провадження вирішувалось судом з урахуванням пп.11 п.1 «Перехідних положень» ЦПК України в чинній редакції, та позовна заява була залишена без руху з підстав несплати судового збору в повному обсязі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір», і такі вимоги діяли як до так і після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 45 ЦПК України в редакції, чинній на момент звернення прокурора з позовом, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

Отже, норми діючого на момент звернення прокурора з позовом цивільного процесуального законодавства вимагали від прокурора обґрунтування в позовній заяві підстав для представництва інтересів держави в суді та зазначення в позовній заяві органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. З огляду на зміст позовної заяви, повідомлення від 12 грудня 2017 року №(15-34)7724 вих-17 дані умови прокурором при зверненні до суду додержані.

Цивільний процесуальний кодекс, в редакції від 03 жовтня 2017 року містить подібні норми. Так, ч.ч.3,4,5 ст.56 ЦПК України в діючій редакції передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ч.5 ст.175 ЦПК України в діючій редакції, у разі предявлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Зважаючи на зміст позовної заяви, та зміст заперечень на клопотання позивача від 05 січня 2018 року №(15-34)790вих-18, повідомлення прокурора за №(15-34)7724 вих-17 від 12 грудня 2017 року ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області про звернення до суду з даним позовом, той факт, що своїм повідомленням на адресу суду №9-14-0.6-328/2-18 від 11 січня 2018 року ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області підтримав позовні вимоги прокурора в повному обсязі, суд вважає, що вимоги законодавства щодо підтвердження своїх повноважень на звернення до суду з даним позовом прокурор підтвердив належним чином, відтак підстави для залишення позовної заяви прокурора без розгляду у суду відсутні.

При цьому суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо ненадання суду доказів (документів), якими би підтверджувалась наявність обґрунтованих причин та підстав, що унеможливлюють самостійне звернення ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області до суду для захисту прав та інтересів держави, доказів звернення прокурора до даного органу з інформацією

про виявлені порушення інтересів держави та необхідність вжиття ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області заходів щодо захисту державних інтересів, доказів звернення прокурора до ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області з вимогою про надання інформації, документів, матеріалів тощо з метою встановлення підстав для представництва в даній справі, оскільки законом не передбачено обовязкове спонукання прокурором державного органу до належного виконання своїх обовязків як умова для здійснення представництва. Крім того, з позовної заяви, заперечень на клопотання позивача від 05 січня 2018 року №(15-34)790вих-18, інших матеріалів справи вбачається, що перевірка дотримання вимог земельного законодавства щодо спірної земельної ділянки проводилась посадовими особами ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області 23 червня 2017 року за ініціативою прокурора в ході проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, тобто уповноважений державний орган стверджуючи про порушення земельного законодавства жодних заходів до їх усунення не вжив, про що й зазначено прокурором.

Керуючись ст.ст. 257-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання відповідача про залишення позову керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди землі, скасування державної реєстрації договору оренди землі, повернення земельної ділянки державі відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 09 лютого 2018 року.

Суддя І.О.Догарєва