Провадження № 2/161/925/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 січня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Маковецькій Т.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом Орган опіки та піклування Луцької міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся в суд з вищевказаним позовом, мотивуючи позов тим, що з метою забезпечення соціального захисту дитини, яка залишилася без батьківського піклування, виконавчий комітет Луцької міської ради просить розглянути у судовому засіданні питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилається на те, що 03.11.2007 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб. У шлюбі в них народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Між подружжям періодично виникали конфлікти та непорозуміння, внаслідок яких ОСОБА_3 залишала своє місце проживання і дитину. Сім'єю ОСОБА_2 служба у справах дітей займається з 2012 року. ОСОБА_4 та його матір ОСОБА_5 неодноразово звертались у службу у справах дітей, до Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області щодо проведення профілактичної роботи з матір'ю дитини про належне виконання нею батьківських обов'язків відносно сина. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 20.05.2013 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати із батьком та бабою за адресою: АДРЕСА_2. Рішенням служби у справах дітей від 17.01.2014 №2 "Про визначення місця проживання дитини" було визначено постійне місце проживання малолітнього ОСОБА_2 за місцем проживання його батька. Оскільки батько дитини більшість часу перебував на заробітках за кордоном, фактично ОСОБА_2 опікувалася його баба ОСОБА_5, яка забезпечувала онука необхідним доглядом та турботою, належним харчуванням та одягом, лікуванням та оздоровленням. Остання неодноразово повідомляла службу у справах дітей про те, що мати не цікавиться життям та здоров'ям сина, не відвідує його за місцем проживання та навчання. Після проведеної працівниками служби у справах дітей профілактичної роботи з матір'ю ОСОБА_6, вона деякий час проявляла інтерес до дитини, але згодом ситуація повторювалась. У 2014 році ОСОБА_5 зверталась у службу у справах дітей щодо підготовки висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_7. З матір'ю дитини проводилась профілактична робота, їй надавались рекомендації щодо участі у вихованні дитини, відвідування сином дошкільного закладу з метою збереження родинних стосунків. Проте матір нехтувала своїми обов'язками, не цікавилась проблемами та потребами сина. ОСОБА_6 обіцяла влаштуватись на роботу, вирішити питання з житлом, однак зобов'язань не виконала. Більше того, вона уникала спілкування з працівниками служби, про своє місце проживання не повідомляла, не відповідала на телефонні дзвінки. 14.03.2014 р. було підготовлено висновок служби у справах дітей "Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_6.", затверджений рішенням виконавчого комітету від 19.03.2014 № 184-2. Під час розгляду в суді справи про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав, остання звернулась у службу у справах дітей із заявою про визначення їй способу участі у вихованні сина. 30.01.2015р. службою у справах дітей було прийнято рішення "Про участь гр. ОСОБА_6 у вихованні дитини." Працівники служби сприяли матері у зустрічах із сином та були присутні на цих зустрічах. Але з грудня 2015 року мати самоусунулась від виконання

батьківських обов'язків.

Протягом 2016-2017 років батько і баба дитини постійно повідомляли службу у справах дітей про те, що мати не цікавиться життям , здоров'ям та навчанням сина. Мати не знає його друзів та однокласників, не контактує із класоводом, не відвідує родинні свята та батьківські збори, не оплачує перебування дитини у навчальному закладі, що підтверджується довідкою комунального закладу "Луцька ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Луцької міської ради" № 01-17/07 від 16.02.2017р., де навчається малолітній ОСОБА_2

Посилаючись на наведене, позивач просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ст. 287 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши показання допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_9, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З копії свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_3 є його матір'ю (а.с. 11).

Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 самоусунулась від виховання та матеріального утримання малолітнього сина, не проявляє до нього належної батьківської уваги та турботи, не виконує належним чином свої материнські обов'язки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не створює належних умов для отримання дитиною освіти.

Даний факт підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_9

Запрошений в судове засідання малолітній ОСОБА_2 пояснив , що його матір з ним не спілкується, не надає йому матеріальної допомоги, не відвідує школу, не цікавиться його навчанням, вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно нього.

Зазначені обставини суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини в результаті її винної поведінки та свідомого нехтування останньою своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як вбачається з висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Луцької міської ради №109 від 12.05.2017р., відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проявляє щодо нього батьківської уваги та турботи. Малолітній ОСОБА_2, перебуває на обліку у службі у справах дітей як такий, що опинився в складних життєвих обставинах. Батько дитини та баба ОСОБА_2 звертались у службу у справах дітей, до Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області щодо проведення профілактичної роботи з матір'ю дитини про належне виконання батьківських обов'язків відносно сина. В січні 2014 року службою у справах дітей було прийнято рішення про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., за місцем проживання його батька ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_3. Помешкання належить бабі дитини ОСОБА_5, яка бере активну участь у житті онука: відвідує виховні заходи, родинні свята, батьківські збори, спілкується з вчителями, цікавиться успіхами та досягненнями дитини. ОСОБА_5 у 2014 році зверталась у службу у справах дітей щодо надання висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_6

батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2. З матір'ю дитини неодноразово проводилась профілактична робота, неодноразово її відвідували працівники служби за місцем проживання.

Як вбачається з довідки - розрахунку Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції від 11.05.2017р. №936, загальна заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів станом на 30.04.2017р. становить 14599, 99 грн. (а.с.14)

Рішенням Луцької міської ради № 272-7 від 17 травня 2017 року затверджено висновок служби у справах дітей Луцької міської ради про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітньої дитини.

Таким чином, аналізуючи наведене та приймаючи до уваги, що відповідач не займається вихованням та утриманням свого малолітнього сина, не цікавиться станом його здоров'я, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В зв'язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, позов задоволено, витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 2, 258, 259, 263, 264, 265, 287 ЦПК України, п.2 ч.1 ст. 164 п., 155, 152 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення виготовлено 31.01.2018.

Суддя Л.В. Івасюта