Справа № 646/4824/17
№пров.2/646/224/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.18 року Червонозаводськйи районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Теслікової І.І.,

за участі секретаря судових засідань - Ротач К.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Червонозаводського районного відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції Харківської області про скасування арештів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, Червонозаводського відділу державної виконавчої служби, Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Основ'янський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківський області про звернення стягнення на предмет іпотеки, скасування арештів, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

В подальшому позивачем уточнені позовні вимоги, змінено склад учасників процесу та залишено вимоги в частині звільнення з-під арешту іпотечного майна.

В обґрунтування позову в остаточній редакції позивач зазначив наступне:

17.04.2007 ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1, із ОСОБА_7, відповідно до якого ОСОБА_3 купив у ОСОБА_7 вказаний будинок

03.07.2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № СМ - SME 703/261/2008, відповідно до якого ОСОБА_3 брав кредит у ЗАТ «ОТП Банк» та зобов'язувався повернути кредит у порядку, на умовах та в строки, що зазначено у вказаному договорі.

03.07.2008 року у забезпечення виконання умов указаного кредитного договору між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки № РМ - SME 703/261/2008, відповідно до якого ОСОБА_3 (іпотекодавець) надавав ЗАТ «ОТП Банк» (іпотекодержатель) в якості забезпечення своїх зобов'язань за кредитним договором у іпотеку вищевикладений об'єкт нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

03.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ЗАТ «ОТП Банк» (клієнт, первісний кредитор) передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (фактор, новий кредитор) прийняв право грошової вимоги до ОСОБА_3, що походить із кредитного договору № СМ - SME 703/261/2008 від 03.07.2008, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3

03.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки № РМ - SME 703/261/2008 від 03.07.2008, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3, відповідно до якого первісний іпотекодержатель ЗАТ «ОТП Банк» передав та відступив новому іпотекодержателю ТОВ «ОТП Факторинг Україна» усю сукупність прав, належних ЗАТ «ОТП Банк» за первісним договором іпотеки, щодо права звернення на предмет обтяження іпотекою - вказаний вище об'єкт нерухомості, що належить ОСОБА_3 та розташований за адресою: АДРЕСА_1.

06.12.2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (клієнт, первісний кредитор) та ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» (фактор, новий кредитор) уклали договір факторингу № 06/12/2016-1, відповідно до якого первісний кредитор, клієнт ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передавав та відступав право грошової вимоги фактору, новому кредитору ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» до ОСОБА_3, що походить із первісного кредитного договору № СМ - SME 703/261/2008 від 03.07.2008.

06.12.2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» уклали договір про відступлення прав за договором іпотеки № PM - SME 703/261/2008, відповідно до якого первісний іпотекодержатель ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передав та відступив новому іпотекодержателю ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» право звернення стягнення на предмет обтяження іпотекою - вказаний вище об'єкт нерухомості, який належить ОСОБА_3 та розташований за адресою: АДРЕСА_1.

06.12.2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» та ОСОБА_2 (позивач по справі) було укладено договір факторингу, відповідно до якого первісний кредитор, клієнт ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» передавав та відступав право грошової вимоги фактору, новому кредитору ОСОБА_2 до ОСОБА_3, що походить із первісного кредитного договору № СМ - SME 703/261/2008 від 03.07.2008.

06.12.2016 року ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» та ОСОБА_2 уклали договір про відступлення прав за договором іпотеки № PM - SME 703/261/2008, відповідно до якого первісний іпотекодержатель ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал»» передав та відступив новому іпотекодержателю ОСОБА_2 право звернення стягнення на предмет обтяження іпотекою - вказаний вище об'єкт нерухомості, який належить ОСОБА_3 та розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином на сьогоднішній день позивачу ОСОБА_2 належить як право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_3, що походить з кредитного договору № СМ - SME 703/261/2008 від 03.07.2008, так і право звернення стягнення на предмет обтяження іпотекою - вказаний вище об'єкт нерухомості, який належить відповідачу ОСОБА_3 та розташований за адресою: АДРЕСА_1, що було передано в іпотеку на забезпечення зобов'язань за наведеним кредитним договором.

07.10.2010 року рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 заборгованість аз кредитним договором № СМ - SME 703/261/2008 від 03.07.2008 в сумі 1 732 937,11 грн.

На сьогоднішній день заборгованість за кредитним договором відповідачем ОСОБА_3 не сплачується.

Відтак позивач ОСОБА_2 має право вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачу ОСОБА_3

На сьогоднішній час майно, що належить іпотекодавцю ОСОБА_3, яке є забезпеченням за договором іпотеки, знаходиться під арештом відповідачів, що унеможливлює здійснення задоволення вимог позивача ОСОБА_2 в спосіб, що передбачено договором іпотеки.

Зокрема житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться під арештами згідно:

постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження ВП № 47623614 від 24.06.2015, виданої Червонозаводським ВДВС Харківського МУЮ;

постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35847548 від 14.03.2013, виданої Київським ВДВС Харківського МУЮ.

постанови про арешт Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській № 42385586 від 20 лютого 2017 року.

До суду надійшла заява ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач - ОСОБА_3 направив до суду заяву в якій позов визнав, просив розглядати справу за його відсутності.

Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавали.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити, виходячи з наступного:

17.04.2007 ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1, із ОСОБА_7, відповідно до якого ОСОБА_3 купив у ОСОБА_7 вказаний будинок

03.07.2008 між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № СМ - SME 703/261/2008, відповідно до якого ОСОБА_3 брав кредит у ЗАТ «ОТП Банк» та зобов'язувався повернути кредит у порядку, на умовах та в строки, що зазначено у вказаному договорі.

03.07.2008 у забезпечення виконання умов указаного кредитного договору між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки № РМ - SME 703/261/2008, відповідно до якого ОСОБА_3 (іпотекодавець) надавав ЗАТ «ОТП Банк» (іпотекодержатель) в якості забезпечення своїх зобов'язань за кредитним договором у іпотеку вищевикладений об'єкт нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

03.07.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ЗАТ «ОТП Банк» (клієнт, первісний кредитор) передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (фактор, новий кредитор) прийняв право грошової вимоги до ОСОБА_3, що походить із кредитного договору № СМ - SME 703/261/2008 від 03.07.2008, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3

03.07.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки № РМ - SME 703/261/2008 від 03.07.2008, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3, відповідно до якого первісний іпотекодержатель ЗАТ «ОТП Банк» передав та відступив новому іпотекодержателю ТОВ «ОТП Факторинг Україна» усю сукупність прав, належних ЗАТ «ОТП Банк» за первісним договором іпотеки, щодо права звернення на предмет обтяження іпотекою - вказаний вище об'єкт нерухомості, що належить ОСОБА_3 та розташований за адресою: АДРЕСА_1.

06.12.2016 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (клієнт, первісний кредитор) та ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» (фактор, новий кредитор) уклали договір факторингу № 06/12/2016-1, відповідно до якого первісний кредитор, клієнт ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передавав та відступав право грошової вимоги фактору, новому кредитору ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» до ОСОБА_3, що походить із первісного кредитного договору № СМ - SME 703/261/2008 від 03.07.2008.

06.12.2016 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» уклали договір про відступлення прав за договором іпотеки № PM - SME 703/261/2008, відповідно до якого первісний іпотекодержатель ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передав та відступив новому іпотекодержателю ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» право звернення стягнення на предмет обтяження іпотекою - вказаний вище об'єкт нерухомості, який належить ОСОБА_3 та розташований за адресою: АДРЕСА_1.

06.12.2016 між ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» та ОСОБА_2 (позивач по справі) було укладено договір факторингу, відповідно до якого первісний кредитор, клієнт ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» передавав та відступав право грошової вимоги фактору, новому кредитору ОСОБА_2 до ОСОБА_3, що походить із первісного кредитного договору № СМ - SME 703/261/2008 від 03.07.2008.

06.12.2016 ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» та ОСОБА_2 уклали договір про відступлення прав за договором іпотеки № PM - SME 703/261/2008, відповідно до якого первісний іпотекодержатель ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал»» передав та відступив новому іпотекодержателю ОСОБА_2 право звернення стягнення на предмет обтяження іпотекою - вказаний вище об'єкт нерухомості, який належить ОСОБА_3 та розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином на сьогоднішній день позивачу ОСОБА_2 належить як право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_3, що походить з кредитного договору № СМ - SME 703/261/2008 від 03.07.2008, так і право звернення стягнення на предмет обтяження іпотекою - вказаний вище об'єкт нерухомості, який належить відповідачу ОСОБА_3 та розташований за адресою: АДРЕСА_1, що було передано в іпотеку на забезпечення зобов'язань за наведеним кредитним договором.

07.10.2010 рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 заборгованість аз кредитним договором № СМ - SME 703/261/2008 від 03.07.2008 в сумі 1 732 937,11 грн.

На сьогоднішній день заборгованість за кредитним договором відповідачем ОСОБА_3 не сплачується.

Відтак позивач ОСОБА_2 має право вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачу ОСОБА_3

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

На сьогоднішній час майно, що належить іпотекодавцю ОСОБА_3, яке є забезпеченням за договором іпотеки, знаходиться під арештом відповідачів, що унеможливлює здійснення задоволення вимог позивача ОСОБА_2 в спосіб, що передбачено договором іпотеки.

Зокрема житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться під арештами згідно:

постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження ВП № 47623614 від 24.06.2015, виданої Червонозаводським ВДВС Харківського МУЮ;

постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35847548 від 14.03.2013, виданої Київським ВДВС Харківського МУЮ.

постанови про арешт Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській № 42385586 від 20 лютого 2017 року.

Вказаний факт підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин)).

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин)).

При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобовязання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності у боржника заборгованості перед кредитором.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Отже звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Тобто законом встановлено спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Пунктом 6.4.1. укладеного між сторонами договору іпотеки передбачено, що іпотекодержателю належить право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому законодавством України. Отже в іпотечному договорі міститься застереження про позасудовий спосіб захисту інтересів іпотекодержателя шляхом надання йому права продажу предмета іпотеки.

Однак наявність арешту на спірне майно перешкоджає позивачу реалізувати своє право, оскільки обтяжене майно не підлягає відчуженню.

В інший спосіб, крім пред'явлення до суду вимоги про звільнення майна з-під арешту, позивач не може захистити своє право на продаж спірного майна.

Такий спосіб захисту права кредитора, який є іпотекодержателем, передбачений ч. 4 ст. 54 закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), згідно з якою про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

За таких обставин вимоги про звільнення з-під арешту іпотечного майна, є обґрунтованими.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.319, 391, 585, 588 ЦК України, ст.ст. 263, 265, 272 ЦПК України, Закону України «Про заставу», ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати арешт, що накладено на домоволодіння (земельна ділянка та житловий будинок із надвірними будівлями: земельна ділянка площею 1200 кв. м., житловий будинок літера «А-1», шлакобетонний житловою площею 62,2 кв. м., загальною площею 86,3 кв. м., надвірні будівлі та споруди: льох літера «Б», сарай літера «Д», душ літера «Ж», вбиральня літера «З», огорожа № 1, 4-8, колодязь № 2), яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1, що накладено постановою Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відповідно до постанови № 47623614 від 24 червня 2015 року на все майно, що належить ОСОБА_3.

Скасувати арешт, що накладено на домоволодіння (земельна ділянка та житловий будинок із надвірними будівлями: земельна ділянка площею 1200 кв. м., житловий будинок літера «А-1», шлакобетонний житловою площею 62,2 кв. м., загальною площею 86,3 кв. м., надвірні будівлі та споруди: льох літера «Б», сарай літера «Д», душ літера «Ж», вбиральня літера «З», огорожа № 1, 4-8, колодязь № 2), яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1, що накладено постановою Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції № 35847548 від 14 березня 2013 року на все майно, що належить ОСОБА_3.

Скасувати арешт, що накладено на домоволодіння (земельна ділянка та житловий будинок із надвірними будівлями: земельна ділянка площею 1200 кв. м., житловий будинок літера «А-1», шлакобетонний житловою площею 62,2 кв. м., загальною площею 86,3 кв. м., надвірні будівлі та споруди: льох літера «Б», сарай літера «Д», душ літера «Ж», вбиральня літера «З», огорожа № 1, 4-8, колодязь № 2), яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1, що накладено постановою Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області відповідно до постанови № 42385586 від 20 лютого 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Повний текст рішення складено 31.01.2018 року.

Суддя І.І.Теслікова