П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

Учасники справи: позивач ОСОБА_1,

Відповідач : ОСОБА_2,ОСОБА_3

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 листопада 2017 року у справі №569/7795/17, ухваленого в складі судді Першко О.О., повний текст якого складено 13 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу 1/2 частини квартири розташованої в АДРЕСА_1, укладеного 27 липня 2011 року між ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 недійсним в частині покупця ОСОБА_2 та перевести його права та обов'язки як покупця на ОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно укладеного 27 липня 2011 року договору купівлі-продажу №1234 ОСОБА_1 відчужила ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 за 50 581,00 грн., і в цей день за отримані кошти в сумі 45 206,00 грн. придбала іншу квартиру АДРЕСА_3 в ОСОБА_3, яку було оформлено на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Вказує, що договір купівлі-продажу є недійсним в частині, що стосується покупця ОСОБА_2 , оскільки майно придбане для неї за її власні кошти.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та перевід прав і обов'язків покупця, відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на його незаконність, оскільки рішення постановлено з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та наданим сторонами доказам. Судом не враховано, що квартира за АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 27 липня 2011 року була придбана за її особисті кошти, які вона отримала від продажу квартири АДРЕСА_4, а ОСОБА_2 є неналежним покупцем Ѕ частини спірної квартири, а тому договір купівлі-продажу в частині відчуження Ѕ частини відповідачу є недійним. Судом не враховано норми ст. 57 СК України згідно якої, особистою приватною власністю дружини є майно, набуте нею за час шлюбу, але за кошти, які належать їй особисто.

Просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції правильно виходив із того, що позивач не довела обставин, на які посилалась як на обґрунтування своїх вимог.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведенні відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правилами ст.ст. 627, 628 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитись письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Відповідно до оспорюваного договору купівлі-продажу від 27 липня 2011 року, ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 за 45 206,00 грн. (а.с. 4).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач покликалась на те, що спірна квартира була придбана виключно за її особисті кошти, отриманні нею від продажу квартири АДРЕСА_5, у зв'язку з чим просила суд визнати договір купівлі-продажу квартири недійсним в частині покупця, визнання її покупцем всієї спірної квартири та визнання за нею права власності на квартиру, вважає, що підставою для переведення на неї прав покупця є факт придбання квартири за її особисті кошти.

Однак будь-яких належних та допустимих доказів, що квартира придбавалась за її особисті кошти, особисто для неї і що договір купівлі-продажу укладався фактично для неї, а також те, що її волевиявлення придбати квартиру для проживання сім'ї на час вчинення правочину не було вільним, відбулось помилково та не відповідало її внутрішній волі. Сам по собі факт укладення, в цей день, договору купівлі-продажу квартири, яка належала позивачу на праві приватної особистої власності, не є достатнім та допустимим доказом придбання спірної квартири за кошти отримані нею від продажу власної квартири.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що при укладенні оспорюваного договору продавець - ОСОБА_3, покупці - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засвідчили, що це продаж вчинений на вигідних для них умовах, без впливу тяжких на них обставин та без застосування фізичного та психологічного тиску, діють добровільно і перебувають при здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміють значення своїх дій не помиляючись щодо обставин обумовлених в договорі (а.с.4)

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири, укладений 27 липня 2011 року, в частині покупця ОСОБА_2 є недійсним, так як спірна квартира придбавалася за її особисті кошти є безпідставними.

Крім того, як позивачем не надано доказів того, що сторони, укладаючи договір купівлі-продажу квартири, не мали наміру на досягнення правових наслідків, обумовлених ним.

Разом з тим, не заслуговують а увагу також доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано норми ст.57 СК України, оскільки вказані норми регулюють правовідносини щодо спільної сумісної власності подружжя, а в даному випадку спір виник щодо недійсності договору купівлі-продажу, укладеного між сторонніми особами.

З врахуванням вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, ст. 375, ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 01 лютого 2018 року.

Головуючий :

Судді :