Справа № 535/1282/17
Провадження № 2/535/47/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Якименко Т.О., при секретарі Балала Л.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за заповітом права власності на земельну ділянку загальною площею 0,28 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: смт Котельва Полтавської області, 1-й провул. Вознесенський, 22 (стара назва 1-й провул. Комсомольський, 22), й до дня смерті належала ОСОБА_2, який помер 28 березня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1В зазначила, що після смерті чоловіка - ОСОБА_2, який помер 28 березня 2017 року, вона є спадкоємцем за заповітом земельної ділянки загальною площею 0,28 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулася до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_3, яка відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки не надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Позивачка вважає, що відсутність у державному кадастрі відомостей щодо належності на праві власності земельної ділянки спадкодавцю, позбавляє її права як спадкоємця за заповітом отримати у спадщину спадкове майно.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином .

ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач - Котелевська селищна рада Полтавської області подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2, помер 28 березня 2017 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-КЕ №;344284, видане 04.04.2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області.

Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку загальною площею 0,28 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: смт Котельва Полтавської області, 1-й провул. Вознесенський, 22 (стара назва 1-й провул. Комсомольський, 22).

Земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №613267, виданого 06.08.2002 року Котелевською селищною радою Полтавської області, і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1615.

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 24.11.2017 року за №6120, ОСОБА_2, який помер 27.03.2017 року, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 1-й провул. Вознесенський, 22 (стара назва 1-й провул. Комсомольський, 22). При цьому на час відкриття спадщини, з ОСОБА_4 за вказаною адресою проживала його дружина - ОСОБА_1.

Відповідно заповіту складеного ОСОБА_4 від 27 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_3, він все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось та взагалі все те що належатиме йому та на що від мативе право за законом, заповів ОСОБА_1.

Проте, позивачка не має можливості прийняти спадщину у вигляді спірної земельної ділянки, оскільки приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_3, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв'язку з тим, що не надано нотаріусу витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Згідно з листом Відділу у Котелевському району Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №654/109-17 від 04.10.2017 року, відділом проведено перевірку відомостей про земельну ділянку й встановлено, що до Національної кадастрової системи вищевказана земельна ділянка не занесена, та згідно діючого законодавства України відділ не має правових підстав для надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) в проваджені приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_3, знаходиться спадкова справа на майно ОСОБА_2, який помер 27.03.2017 року, в матеріалах якої знаходиться заява про прийняття спадщини яка надійшла від дружини померлої - ОСОБА_1 на користь якої видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: смт Котельва Полтавської області, 1-й провул. Вознесенський, 22 (стара назва 1-й провул. Комсомольський, 22). Інші свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Частиною 1 ст. 22 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними ОСОБА_3 народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною ОСОБА_3 України.

Постановою Верховної ОСОБА_3 Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» затверджено форми державних актів: - на право колективної власності на землю; - на право приватної власності на землю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (із відповідними змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Отже, державні акти на право приватної власності на землю, видані у період дії Постанови ВРУ N 2201 (з 23.06.92 по 08.01.2004), є чинними правовстановлювальними документами, що підтверджують права власності на земельні ділянки

Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ст.206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 206, ч.2 ст. 247, 264 ЦПК України, ст.ст. 328, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 22, 40, 81 Земельного кодексу України, ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990 року, Законом України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про Державний земельний кадастр», постановою Верховної ОСОБА_3 Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею», постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно, задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку загальною площею 0,28 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: смт Котельва Полтавської області, 1-й провул. Вознесенський, 22 (стара назва 1-й провул. Комсомольський, 22), й до дня смерті належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №613267, що виданий 06.08.2002 року Котелевською селищною радою Полтавської області, і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1615 ОСОБА_2, який помер 27 березня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана через Котелевський районний суд Полтавської області.

Суддя