Ухвала

1 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 591/174/15-ц

провадження № 61-492 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4;

відповідачі - Прокуратура Сумської області, Охтирський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Державна казначейська служба України;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Сумської області від 7 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Рибалки В. Г., Ільченко О. Ю., Семеній Л. І.,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Сумської області, Охтирського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди завданої діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду.

Позов мотивував тим, що відносно нього Охтирським міським відділом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області у 2005-2006 роках порушувалися кримінальні справи № 06030043, № 04530048,

№ 06530029, які згодом були закриті з реабілітуючих підстав. За час перебування його під слідством він втратив заробітну плату, частину пенсії, 7 % акцій підприємства, такими діями йому завдано майнової шкоди на загальну суму

166 000 грн, з яких на його користь має бути стягнуто 160 000 грн, а решта -

6 000 грн - на користь Пенсійного фонду України. Крім того, зазначав, що внаслідок порушення проти нього кримінальних справ були порушені його звичайні життєві зв'язки, істотно погіршився стан його здоров'я, і він змушений протягом тривалого часу докладати додаткових зусиль щодо організації свого життя, йому завдана моральна шкода, яку він оцінив у розмірі 2 057 000 грн.

Посилаючись на викладене ОСОБА_4 просив стягнути всі вищезазначені суми з державного бюджету України на його користь в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Зарічного районного суду міста Суми від 31 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено за необґрунтованістю.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 14 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Зарічного районного суду міста Суми від 31 березня 2015 року скасовано, провадження у справі закрито.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Сумської області від 14 липня

2015 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 7 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення Зарічного районного суду міста Суми

від 31 березня 2015 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 січня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 3 жовтня

2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано Верховному Суду вказану цивільну справу № 591/174/15-ц.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_4 до Прокуратури Сумської області, Охтирського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди завданої діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Сумської області від 7 листопада 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик