АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/51/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Ткач З. Є., Загорський О. О.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/15188/15-ц за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26 листопада 2015 року (головуючий суддя Стельмащук П.Я.) у справі за позовом Приватного акціонерного підприємства "Лізинг інформаційних технологій" до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ПАТ "Лізинг інформаційних технологій" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за невиконання договірних зобов"язань в сумі 41839,30 грн., з яких: 13179,72 грн. компенсація вартості послуг, 28659,58 грн. штрафні санкції за прострочення платежів.

Позивач зазначив, що 15.08.2011 року ТзОВ "Тез Тур" і ЗАТ "Лізинг інформаційних технологій" уклали Договір про участь туристичної компанії в програмі "Тур в розстрочку" №11081501. 15.01.2014 року ТзОВ "Тез Тур", від імені і за дорученням якого діяло ПП "Арміда Тур", та ОСОБА_4 уклали Договір на туристичне обслуговування поїздки до Єгипту. Для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 було укладено Договір поруки з ОСОБА_1, яка виступила в ролі поручителя.

Посилаючись на те, що позивач свої зобов"язання за договором виконав, а відповідачі в добровільному порядку умови договору не виконують, позивач просив його вимоги задовольнити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 26 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" заборгованість по договору в сумі 41 839, 30 грн., з яких: 13 179,72 грн. компенсація вартості послуг, 28 659,58 грн. штрафні санкції за прострочення платежів.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" 209,69 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" 209,69 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1- ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 посилаючись на те, що суд не в повному обсязі з'ясував обставини справи, дав не правильну оцінку доказам. Зокрема зазначив, що ОСОБА_1 не була ознайомлена з Додатковою угодою №120545008 від 15.01.2014р. і згадка про цю додаткову угоду є лише у Договорі поруки маленьким шрифтом без зазначення основних умов цієї додаткової угоди. Хоча згідно тексту Договору поруки №120545008 від 15.01.2014р., що знаходиться під інформацією в формі таблиць зазначено, що Поручитель несе солідарну відповідальність за всіма зобов'язаннями по Договору на туристичне обслуговування і жодної згадки про Додаткову угоду.

Однак, вказаною вище додатковою угодою було збільшено обсяг зобов'язань ОСОБА_4 за виконання яких поручалась ОСОБА_1 Сам лише основний платіж з 15 464,20 грн. збільшився до 17 572,96 грн. і жодних посилань про те, що ОСОБА_1, як поручитель ознайомлена зі всіма зобов'язаннями, що виникають із Додаткової угоди.

В даній ситуації мас місце збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України є підставою для припинення поруки.

Окрім наведеного, порука ОСОБА_1 по зобов'язаннях ОСОБА_4 є припиненою, оскільки розстроченні зобов'язання останнього по внесенні щомісячних платежів в розмірі 4393,24 грн. виникли 15.01.2014р. і останній строк внесення останнього платежу встановлений 21.04.2014р., що відображено в Структурі грошових нарахувань та надходжень № від 19.08.2015р.

Отже, кінцевий строк виконання основного зобов'язання настав 21 квітня 2014 року, а позовна заява про стягнення коштів з вимогами, в тому числі, до поручителя подана до суду лише 02 вересня 2015 року, незважаючи на той факт, що порука припинилась після жовтня 2014 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1- ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на доводи викладені у ній.

Представник ПАТ "Лізинг інформаційних технологій" у судове засідання не з'явився хоч був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідачки, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Постановляючи рішення про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по договору, суд першої інстанції виходив з того, що вона є поручителем за зобов"язаннями ОСОБА_4, порука на час пред"явлення позову не припинилася.

З таким висновком суду погодитись не можна. оскільки він зроблений без повного з"ясування судом обставин справи, порушенням норм матеріального права.

Судом встановлено, що 15.08.2011 року між ЗАТ "Лізинг інформаційних технологій" (найменування у договорі "Процесинг-центр"), правонаступником якого є ПАТ "Лізинг інформаційних технологій", та ТзОВ "Тез Тур" укладено договір №11081501 про участь туристичної компанії в програмі "Тур в розстрочку" (а.с. 11-14).

Згідно п.2.1. вказаного договору, ТзОВ "Тез Тур" бере участь в Програмі "Тур в розстрочку", а саме продає тури Клієнтам на умовах Пакетів "Тур в розстрочку". При цьому права вимоги за договорами на умовах Пакетів "Тур в розстрочку" ТзОВ "Тез Тур" відступає Процесинг-центру, а Процесинг-центр оплачує вартість таких прав вимоги в розмірах та у порядку, визначеному договором.

15.01.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Тез Тур", від імені і за дорученням якого діяло приватне підприємство "Арміда Тур", та ОСОБА_4 уклали Договір на туристичне обслуговування №13870986 по туристичному продукту, а саме: Тур TEZTour Єгипет з 02.02.2014р. по 09.02.2014р., Grand Rotana 5 * DBL АІ, та Додаткову угоду про розстрочення платежу №120545008 до Договору (а.с. 8-10).

За умовами Додаткової угоди Плата за розстрочення нараховується рівними частинами у складі місячних платежів, починаючи з місяця, наступного за тим, у якому відбулося укладання Додаткової угоди. Підписанням Додаткової угоди Відповідач ОСОБА_4 підтвердив, що ознайомлений з тим, що місячні платежі за цим Договором відступлені на користь Процесинг-центру LeaseІT.

Відповідно до Додаткової угоди відповідач ОСОБА_4 взяв на себе зобов'язання сплачувати належні до виплати за Договором платежі, на умовах обраного пакету фінансування LeaseІT, щомісячно рівними частинами до 20-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, у якому був укладений даний договір. Турист ознайомлений, що місячні платежі за цим договором відступлені на користь Процесінг-центру LeaseІT. Турист сплачує місячні платежі за туристичний продукт на розрахунковий рахунок Процесінг центра згідно з рахунками, які отримує від Процесінг центра. У разі несвоєчасної оплати місячних платежів, якщо прострочення складає до 10 календарних днів включно, Турист сплачує штраф у розмірі 5% від суми простроченого платежу, якщо прострочення складає більш ніж 10 календарних днів, турист сплачує штраф в розмірі 10% від суми простроченого платежу (а.с. 6).

Для забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_4 було укладено Договір поруки за клієнта в системі LeaseІT №120545008 від 15.01.2014 року з ОСОБА_1 (а.с. 7), відповідно до якого остання підтвердила, що ознайомлена з Договором на туристичне обслуговування в системі LeaseІT та Пакетами фінансування LeaseІT, та усвідомлює зобов'язання ОСОБА_4, що виникають із договорів. За Договором поруки поручитель несе солідарну з боржником відповідальність за належне та у повному обсязі виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань, що виникають за Договором на туристичне обслуговування в системі LeaseІT. Поручитель несе відповідальність у тому ж розмірі, що і боржник за Договором на туристичне обслуговування в системі LeaseІT. У випадку порушення своїх зобов'язань за цим Договором, відповідачі несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідач ОСОБА_4 належним чином не виконав своїх зобов'язань згідно умов договору та у встановлений в договорі строк всіх коштів не повернув, у зв'язку із чим, станом на 19.08.2015 року, заборгованість по договору складає 41 839,30 грн., з яких: 13 179,72 грн. компенсація вартості послуг, 28 659,58 грн. штрафні санкції за прострочення платежів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно додаткової угоди про розстрочення платежу №120545008 від 15.01.2014 року кількість місячних платежів крім першого становить три платежі. Розмір місячних платежів щомісяця є рівними.

Дана обставина відображена і в Структурі грошових нарахувань та надходжень № від 19.08.2015 року (а.с. 26), де зазначено, що зобов'язання ОСОБА_4 по внесенні щомісячних платежів в розмірі 4 393,24 грн. виникли 15.01.2014р., строк внесення останнього платежу встановлений 21.04.2014р.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в основному зобов'язанні встановлений строк його виконання - 21.04.2014 року.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, оскільки кінцевий строк виконання основного зобов'язання 21 квітня 2014 року, а позовна заява про стягнення коштів з вимогами до поручителя подана до суду лише 02 вересня 2015 року, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні позову до поручителя ОСОБА_1 слід відмовити у зв'язку з припиненням поруки.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження позивача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що правовою нормою для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за договором про туристичне обслуговування є не тільки підписаний Відповідачем 2 Договір поруки, а й норма ч.4 ст. 65 СК України, відповідно до якої "договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї", так як на підтвердження факту існування сімейних відносин між відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на час укладення договору поруки позивачем не надано доказів, такі докази відсутні і в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26 листопада 2015 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" заборгованість по договору в сумі 41 839, 30 грн., з яких: 13 179,72 грн. компенсація вартості послуг, 28 659,58 грн. штрафні санкції за прострочення платежів та судового збору 209,69 грн. скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові Приватного акціонерного підприємства "Лізинг інформаційних технологій" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський