Справа № 716/21/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.18 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.,

секретаря - Климус Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якої діє представник ОСОБА_2 до територіальної громади Старостинського округу №5 с. Ржавинці в особі Юрковецької об'єднаної територіальної громади про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, від імені якої діє представник - ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до територіальної громади Старостинського округу №5 с. Ржавинці в особі Юрковецької об'єднаної територіальної громадипро визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1.

Заповіт померлий ОСОБА_3 не вчиняв, спадкоємцями його майна за законом є діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Остання спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняла, на неї не претендує, про що надала відповідну заяву. Вказує на те, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, користується всім спадковим майном, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_3

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади Старостинського округу №5 с. Ржавинці в особі Юрковецької об'єднаної територіальної громадив судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяви сторін, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини - фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно».

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області помер ОСОБА_3, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.09.2010 року (а.с. 8).

Відповідно до ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Судом встановлено, що, внаслідок смерті ОСОБА_3 по місцю його останнього проживання - АДРЕСА_1 відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Заповіт померлий ОСОБА_3 не вчиняв. Спадкоємцями його майна за законом є діти - позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що вбачається з копій довідки Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №2825 від 13.12.2017 року, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.03.2010 року, свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 07.12.1962 року та серії НОМЕР_4 від 07.11.1991 року (а.с. 14-15, 17-18). Судом встановлено, що спадкоємець ОСОБА_4 спадщину після смерті батька не приймала на неї не претендує, з покійним на момент смерті не проживала, про що подала відповідну заяву (а.с. 3 спадкової справи № 417/2010, яка перебуває в провадженні державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори, витребувана судом та досліджена в судовому засіданні)

З копії довідки виконкому Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №2826 від 13.12.2017 року та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1342/02-31 від 13.12.2017 року вбачається, що позивач вчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, отже вказаний факт знайшов підтвердження в судовому засіданні і його слід встановити.

Відповідно до ч.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою (а.с. 2 спадкової справи), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3, що підтверджується також копіями витягу про реєстрацію і спадковому реєстрі №24787145 від 21.09.2010 року та постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1342/02-31 від 13.12.2017 року (а.с. 19-20).

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3, що підтверджується копіями довідок Ржавинецької сільської ради №2824, №2823 від 13.12.2017 року, копією витягу з рішення 17 сесії 21 скликання скликання від 09.11.1993 р. «Про приватизацію земельних ділянок жителів с. Ржавинці», копією погосподарської книги (а.с. 21-27), з яких вбачається, що згідно запису погосподарській книзі № 6 Ржавинецької сільської ради за особовим рахунком № НОМЕР_5 в АДРЕСА_1, який належав померлому ОСОБА_3. Документи на право власності на будинок сільська рада не видавала. Дане домогосподарство збудоване за власні кошти, колгоспним двором не рахується; згідно земельно-шнурової книги Ржавинецької сільської ради під особистим рахунком № НОМЕР_5 числиться домогосподарство ОСОБА_3, за яким закріплено земельна ділянка 0,64 га: 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, господарськиї будівель та споруд, 0,39 га - для ведення особистого селянського господарства.

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка на якій розташований спірний житловий будинок, суд приходить до висновку, що він набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_1, як спадкоємицею майна померлого ОСОБА_3 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 10), згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 10 зворот), довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №391 від 20.11.2017 року (а.с.13), житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 побудований у 1980 році, а господарські спорудами і будівлі до нього у 1985 році, їх вартість становить 136487 (сто тридцять шість тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524, 525, 526, 527, 534, 535, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 206, 235, 247, 259, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис про смерть № 16.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок 1980 року побудови, загальною площею 80,50 м2, та житловою площею 58,50 м2, що в плані зазначений під літ. «А» з господарськими спорудами, а саме: сараєм під літ. «Б», гаражем під літ. «В», літньою кухнею під. літ. «Г», сараєм під літ. «Д», вбиральнею під літ. «Ж», ґанком під літ «А/а», криницею під літ. «К», огорожею №1-2, розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис про смерть № 16.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області.

Суддя Я.С. Стрілець