Справа №486/1318/17 06.02.2018
Провадження №22-ц/784/234/18
Справа № 486/1318/17 Суддя-доповідач апеляційного суду - Лисенко П.П.
Провадження №22-ц/784/234/18
П О С Т А Н О В А

іменемУкраїни

06 лютого 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Галущенка О.І. та Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

без участі сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду даної справи, переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Южноукраїнського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, яке ухвалене під головуванням судді Далматової Г.А. у приміщенні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області07 грудня 2017 року о 10 годині 19 хвилин, у цивільній справі за позовом Южноукраїнського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області до ОСОБА_2 про визнання права власності на незаконно отриману пенсію, як таку, що набута без достатньої підстави, та зобов'язання відшкодувати завдану шкоду, -

в с т а н о в и л а:

02 листопада 2017 року Южноукраїнське об'єднанне управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (далі УПФУ) пред'явило до ОСОБА_2 зазначений позов, який обґрунтовувало наступним.

З 01 грудня 2015 року ОСОБА_2 на підставі його заяви та доданих до неї документів, призначено пенсію по вислузі років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ.

Згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугою років і мають страховий стаж на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

ОСОБА_2 була нарахована грошова допомога у розмірі передбаченому законом.

Оскільки страховий стаж відповідача був розрахований на дату звернення за призначенням пенсії, а саме по 18 серпня 2015 року, а не по місяць, що передує даті звернення - 31 липня 2015 року, виникла переплата грошової допомоги у розмірі 75 360 гривень 10 копійок.

Станом на місяць, що передує даті звернення за призначенням пенсії за вислугу років, ОСОБА_2 не мав необхідного страхового стажу для її призначення відповідно до Закону.

27 жовтня 2017 року УПФУ звернулось до відповідача з вимогою повернути надміру виплачену пенсію в добровільному порядку, однак інформація про погашення добровільно відсутня.

10 листопада 2017 року ОСОБА_2 написав заяву до УПФУ про відмову повернути зазначені кошти, оскільки має 35 річний трудовий стаж на посаді лікаря.

Посилаючись на викладені обставини, УПФУ просило стягнути з ОСОБА_2 незаконно отриману пенсію, як таку, що набута без достатньої підстави.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської областівід 07 грудня 2017 року у задоволенні позову УПФУ, через відсутність законних підстав для стягнення - відмовлено.

УПФУ подало на це рішення апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Скаргу обґрунтувало невідповідністю висновків суду обставинам справи та положенням чинного цивільно-процесуального законодавства.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки суд 1 інстанції повно і всебічно з'ясувавши обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень; давши оцінку доказам, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість; правильно витлумачивши норми матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, та виконавши всі інші вимоги цивільного судочинства - ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відмовляючи УПФУ у позові, суд 1 інстанції виходив з того, що, обов'язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій або допомоги є допущення зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Враховуючи, що нарахування і виплата грошової допомоги відповідачу відбулась внаслідок помилки спеціаліста УПФУ то позовні вимоги задоволенню не підлягали.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з встановленими судом 1 інстанції обставинами та правовідносинами, його висновки щодо них та результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Судом 1 інстанції встановлено і таке підтверджується доказами, які є у справі, що з 01 грудня 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ призначено пенсію по вислузі років та згідно із п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначена виплата грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Оскільки страховий стаж відповідача був розрахований на дату звернення за призначенням пенсії, а саме по 18 серпня 2015 року, а не по місяць, що передує даті звернення - 31 липня 2015 року, виникла переплата грошової допомоги у розмірі 75 360 гривень 10 копійок. 27 жовтня 2017 року УПФУ звернулось до відповідача з вимогою повернути надміру виплачену пенсію в добровільному порядку, однак той 10 листопада 2017 року написав заяву до УПФУ про відмову повернути зазначені кошти, оскільки має 35 річний трудовий стаж на посаді лікаря(а.с. - 33).

Оскільки той грошей у добровільному порядку не повертає, то УПФУ просив стягнути їх за судовим рішенням.

Дійсно, відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі не виконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії, пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсію. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, проводяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Статтею 49 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Як зазначено в ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п.3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою Пенсійного фонду від 21.03.2003 року № 6-4, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку.

Відповідно до норм Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року за № 25-3 - переплата пенсії це сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії) виплачених з різних причин понад розмір, встановлений законодавством ( п. 3).

Згідно зі ст. 1212 ЦК України та п. 4 вказаної постанови суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Між тим, з названих норм зазначеного висновку дійти неможливо.

Більше того, за ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Проте у справі немає доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які є пенсійною виплатою. Не надано їх позивачем і до суду апеляційної інстанції, хоча то є його обов'язком.

Крім того, колегія вважає, що суд І інстанції правильно вважав, що позивачем у встановленому порядку не надано доказів на підтвердження зловживання з боку відповідача, оскільки виплата пенсії відповідачу здійснювалась на підставі тих даних, які було надано до управління Пенсійного фонду України і які відповідали його праву на призначення пенсії по вислузі років.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності отримання відповідачем пенсії не заслуговують на увагу.

Разом з тим, невідповідність наведених положень пенсійного законодавства вимогам Конституції України встановлена Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 р, оскільки зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

При цьому невнесення в повному обсязі відповідних змін до законодавчих актів України не відновлює дію положень, які втратили чинність на підставі рішення Конституційного Суду України.

За такого колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 367, 374-375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Южноукраїнського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської областізалишити без задоволення, а рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської областівід 07 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: П.П.Лисенко

Судді: О.І. Галущенко

Н.В. Самчишина

________________________________________________________________

Повний текст постанови складено 06 лютого 2018 року