Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/950/17 Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Категорія 59 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №280/950/17 за позовом ОСОБА_1 до Коростишівського районного центру зайнятості про стягнення безпідставно отриманих коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2017 року, ухвалене під головуванням судді Щербаченко І.В., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що з 16 листопада 2015 року по 30 вересня 2016 року перебував на обліку у Коростенському районному центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю. 3 жовтня 2016 року він отримав повідомлення відповідача про те, що кошти, виплачені йому у якості допомоги по безробіттю у розмірі 24982,83 грн., нараховані незаконно, у зв'язку з чим його зобов'язано повернути вказану суму. На виконання даної вимоги ним сплачено на користь відповідача 8739 грн.

Вказав, що рішення про повернення коштів оформлене наказом № 88 від 3 жовтня 2016 року «Про повернення зайво виплачених коштів» та прийняте на підставі акта перевірки від 3 жовтня 2016 року № 84, у якому зазначено, що між ним та ТОВ «ЄВРОБРОКЕР УКРАЇНА» була укладена угода про співпрацю від 26 серпня 2009 року № 504-101046, яка діяла на час його звернення до відповідача із заявою про надання статусу безробітного.

Однак він повідомив працівників Коростишівського районного центру зайнятості про те, що ним не виконувалася робота за даним договором з березня 2014 року, що свідчить про припинення угоди. Втім відповідачем безпідставно та необґрунтовано розглянуто та прийнято до уваги наказ ТОВ «ЄВРОБРОКЕР УКРАЇНА» № 53-к від 30 квітня 2016 року, згідно з яким вказаний договір розірвано з 1 травня 2016 року.

Листом № 28 від 31 травня 2017 року ТОВ «ЄВРОБРОКЕР УКРАЇНА» повідомило , що його дані були помилково внесені до наказу № 53-к від 30 квітня 2016 року, а договір від 26 серпня 2009 року № 504-101046 вважається припиненим з 1 жовтня 2014 року.

З урахуванням викладеного, просив зобов'язати Коростишівський районний центр зайнятості повернути йому грошові кошти у сумі 8739 грн., як такі, що сплачені безпідставно.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зокрема, зазначає, що відповідачем не було надано жодних доказів, які б свідчили про те, що він не мав права на отримання статусу безробітного та відповідної грошової допомоги. Судом не врахована та обставина, що вказаний договір про співпрацю припинив свою дію з 1 жовтня 2014 року відповідно до 4.2.3 цієї угоди. На його думку, договір та норми цивільного законодавства не передбачають врегулювання питання припинення договірних відносин шляхом прийняття наказів чи будь-яких інших розпорядчих документів юридичною особою, що є стороною цих правовідносин.

Також судом не взято до уваги лист ТОВ «ЄВРОБРОКЕР УКРАЇНА» від 11 липня 2016 року № 46, яким підтверджується той факт, що він не отримував дохід та не надавав послуги, передбачені угодою.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 16 листопада 2015 року по 30 вересня 2015 року перебував на обліку у Коростишівському районному центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю, розмір якої за вказаний період становить 24982 грн. 83 коп.

3 жовтня 2016 року відповідачем складений акт №84, яким встановлено, що 26 серпня 2009 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Євроброкер Україна» договір про співпрацю, який розірвано в односторонньому порядку 1 травня 2016 року згідно з наказом ТОВ «Євроброкер Україна» №53-к від 30 квітня 2016 року. Товариством також повідомлено, що позивач останній раз отримував кошти за даною цивільно-правовою угодою у березні 2014 року.

За результатами розслідування обґрунтованості виплати ОСОБА_1 матеріального забезпечення наказом в.о. директора Коростишівського РЦЗ №88 від 3 жовтня 2016 року стягнуто з позивача незаконно отриману ним допомогу по безробіттю у розмірі 24982 грн. 83 коп. Листом від 3 жовтня 2016 року останнього повідомлено про необхідність сплатити зазначені кошти на рахунок Коростишівського районного центру зайнятості протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ним вказаного повідомлення.

Долучені до матеріалів справи копії квитанцій свідчать про те, що на виконання даної вимоги позивачем сплачено 8739 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наказ про стягнення безпідставно нарахованої допомоги по безробіттю не скасований, зазначені кошти були сплачені ОСОБА_1 добровільно, рахункова помилка відсутня та факт недобросовісності відповідача щодо отримання цих коштів не доведений, що, в свою чергу, є підставою для застосування положень ч.1 ст. 1215 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.36 Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України №60/62 від 13 лютого 2009 року та постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року№7-1, передбачено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Отже, підставою для повернення сплаченої суми матеріального забезпечення в даному випадку є умисне невиконання особою обов'язків щодо своєчасного надання інформації про обставини, що впливають на умови виплати допомоги, зловживання ними та подання особою недостовірних відомостей, що призвело до незаконного нарахування й виплати грошових коштів.

Матеріали справи свідчать, що 26 серпня 2009 року позивач уклав з ТОВ «Євроброкер Україна» угоду про співпрацю №504-101046, за умовами якої він зобов'язувався виконувати за комісійну винагороду дії в межах діяльності товариства як страхової агенції на страховому ринку України.

Відповідно до п. 4.2.3 угоди сторони підтвердили свою згоду в тому, що цей договір негайно припиняється ( розривається) з ініціативи фірми з причин відсутності результатів роботи консультанта протягом шести місяців. У цьому випадку розірвання не потребує письмової фіксації.

Враховуючи ту обставину, що останній дохід за даною цивільно-правовою угодою позивач отримав у березні 2014 року, та сторони в добровільному порядку дійшли згоди щодо припинення договірних відносин за наявності вищезазначених умов, вказана угода припинила свою дію у жовтні 2014 року.

Листом від 31 травня 2017 року ТОВ «Євроброкер Україна» повідомило позивача про те, що його прізвище помилково було включене до списку осіб, з якими 1 травня 2016 року розірвано угоди про співпрацю відповідно до наказу №53-к від 30 квітня 2016 року. Також у листі зазначено, що дана угода вважається припиненою з 1 жовтня 2014 року.

Наказом ТОВ «Євроброкер Україна» від 31 травня 2017 року №70-к внесено зміни до наказу №53-к від 30 квітня 2016 року та виключено позивача зі списку осіб, з якими розірвано угоди про співпрацю, оскільки цивільно-правова угода з ним припинена на підставі п.4.2.3 з 1 жовтня 2014 року.

Зазначений наказ підписаний засновником ТОВ «Євроброкер Україна» ОСОБА_2, яка з 31 березня 2017 року виконує обов'язки керівника товариства на підставі протоколу №10 загальних зборів засновників від 2 березня 2017 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на час звернення позивача із заявою про надання статусу безробітного вказана цивільно-правова угода була розірвана. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 надав достовірну інформацію щодо відсутності цивільно-правового договору, що, в свою чергу, виключає можливість покладення на нього обов'язку повернути сплачені відповідачем кошти.

За правилами ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому цей майно. Особа зобов'язана повернути це майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У разі, коли поведінка набувача та потерпілого або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому законом порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Враховуючи відсутність передбачених законодавством підстав для покладення на ОСОБА_1 обов'язку повернути сплачені кошти, його позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин положення ч.1 ст. 1215 ЦК України, якою передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Однак, зазначена норма застосовується у разі виплати фізичній особі грошових сум, наданих їй як засіб до існування. Такий виняток із загального правила встановлено для правовідносин, у зв'язку з якими виникає джерело постійного існування даної особи.

Водночас, правовідносини, які виникли між сторонами, пов'язані з безпідставним отриманням Коростишівським районним центром зайнятості коштів, сплачених ОСОБА_1

З огляду на вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з постановленням нового, - про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути із Коростишівського районного центру зайнятості ( вул. Героїв Небесної Сотні, №32, м. Коростишів, Житомирської області, 12501, ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає в АДРЕСА_1) безпідставно отримані кошти у розмірі 8739 грн., а також 1344 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 січня 2018 року.

Головуюча : Судді: