Справа № 350/1989/17
Номер провадження 2/350/138/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на домоволодіння, що знаходиться в с.Красне, по вул.Довбуша,76 Рожнятівського району Івано-Франківської області.

В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що 02 липня 2007 року померла її мати ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння, що знаходиться в с.Красне, по вул.Довбуша,76 Рожнятівського району Івано-Франківської області. Вона, її брат є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно складеного її матірю заповіту вона є спадкоємцем всього її майна. Відповідач не претендує на спадкове майно. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за заповітом, вона звернулася в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння на спадкодавця. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів.

Сторони у судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідач позов визнав у повному обємі, а позивачка підтримала.

За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно матеріалів справи, зокрема: копії свідоцтва про укладення шлюбу, копії свідоцтва про народження (а.с.15,16) та копії свідоцтва про смерть (а.с.11) підтверджено, що позивачка доводиться дочкою спадкодавця.

Копією заповіту від 07 грудня 2007 року (а.с.13) підтверджено, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження в користь позивачки.

Довідкою №769 від 04 грудня 2017 року (а.с.14) підтверджено, що ОСОБА_3 була власником будинковолодіння, що знаходиться в с.Красне, по вул.Довбуша,76 Рожнятівського району Івано-Франківської області

Постановою нотаріуса від 01 серпня 2017 року № 669/02/-14 (а.с.10) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці відмовлено, у звязку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_3 на день смерті була власницею домоволодіння, яке знаходиться в с.Красне, по вул.Довбуша,76 Рожнятівського району Івано-Франківської області, позивачка є спадкоємцем за заповітом, подала заяву про прийняття спадщини, таким чином прийняла спадщину, тому за позивачкою слід визнати право на спадщину.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 392, 1217, 1218, 1223 ЦК України, керуючись ст. ст.1-4, 247, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН жителькою с.Камінь Рожнятівського району Івано-Франківської області право власності на будинковолодіння, що знаходиться в с.Красне, по вул.Довбуша,76 Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Рожнятівський районний суд до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя