Ухвала

29 січня 2018 року

м. Київ

справа № 757/22701/13-ц

провадження № 61- 3538 зп 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду міста Києва від 3 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_1, про припинення договору та відшкодування збитків, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного підприємства «Юс-Центр», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, товариства з обмеженою відповідальністю «Автососекспрес», Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосос-Сервіс», ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними, виселення та відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ :

12 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення апеляційного суду міста Києва від 3 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 3 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У січні 2018 року заяву ОСОБА_1 передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIIIвід 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, оскільки заяву подано до 15 грудня 2017 року, то застосовуються положення ЦПК України щодо форми та змісту заяви про перегляд судових рішень у редакції станом до 15 грудня 2017 року.

Заява про перегляд судових рішень ОСОБА_1 не відповідає вимогам статей 357, 358 ЦПК України 2004 року, з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини першої статті 358 ЦПК України 2004 року до заяви про перегляд судових рішень додаються копії різних змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України та копія постанови Верховного Суду України, якщо заява подається з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_1, просить переглянути рішення апеляційного суду міста Києва від 3 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

Посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права заявник не зазначив у заяві, які саме судові рішення суду касаційної інстанції є прикладами неоднакового застосування норм матеріального права і не додав їх копій, також не вказав, які саме норми права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції в порівнянні із судовими рішеннями, які є предметом перегляду.

Крім того, посилаючись на те, що ухвалені у справі судові рішення підлягають перегляду на підставі пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник не навів обґрунтувань у чому саме полягає невідповідність оскаржуваної ухвали суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права та не надав прикладу постанови Верховного Суду України.

Таким чином, заявнику слід подати до Верховного Суду заяву, в якій здійснити обґрунтування підстав перегляду судових рішень, вказати, які саме норми матеріального права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції; вказати, які судові рішення є прикладом неоднакового застосування норм матеріального права та надати їх копії; зазначити в чому полягає невідповідність судових рішень, які він просить переглянути, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а також надати копії постанов Верховного Суду України, в яких викладені висновки щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Водночас, у порушення вимог статті 358 ЦПК України 2004 року до заяви про перегляд судових рішень не додано документ про сплату судового збору.

У заяві ОСОБА_1 міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору судового збору з посиланням на статтю 82 ЦПК України 2004 року та відсутність у заявника доходів. На підтвердження вказаного клопотання суду надано довідку ДФС від 29 листопада 2017 року про відсутність інформації про доходи заявника з ІІІ кварталу 2014 року по ІІІ квартал 2017 року.

Зі змісту статті 82 ЦПК України 2004 року, статті 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може звільнити її від оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Доводи про скрутне матеріальне становище та відсутність можливості сплати коштів самі по собі не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявник має не лише навести обставини, які свідчать про його скрутне матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Долучені заявником документи про відсутність офіційно зареєстрованих доходів за період з 2004 по 2017 роки, суд не може прийняти як належне і переконливе підтвердження скрутного майнового становища заявника, оскільки він є власником 1/3 частки та користувачем інших 2/3 частин квартири АДРЕСА_1, за захистом прав на які він звернувся до суду, крім того рішенням апеляційного суду міста Києва від 3 червня 2016 року на його користь стягнуто 7 910 грн.

З огляду на викладені обставини, враховуючи характер спору, а також те, що заявник зазначив місце проживання за іншим об'єктом нерухомого майна, крім того не надав доказів непрацездатності, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір.

Згідно з абзацом 1 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 8 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції закону до 15 грудня 2017 року) ставка судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом складає 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням категорії справи та виходячи із заявлених позовних вимог, заявнику слід сплатити судовий збір, що з урахуванням вимог статей 4 та 6 Закону України «Про судовий збір» складає 2 168 грн 41 коп. ((142 440 грн 50 коп. * 1%) + 243 грн 60 коп.) * 130 %)

Судовий збір за подачу заяви про перегляд судових рішень Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі; код ЄДРПОУ - 38004897; банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; МФО - 820019; рахунок отримувача - 0007; ККДБ - 22030102; призначення платежу - 101, ідентифікаційний код, а за його відсутності у зв'язку з релігійними переконаннями, зазначаються паспортні дані; судовий збір за подання заяви про перегляд у справі за позовом ______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Верховний Суд (назва суду, де розглядається справа).

На підтвердження сплати судового збору Верховному Суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 359 ЦПК України 2004 суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам ЦПК України. У разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 ЦПК України, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду міста Києва від 3 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року підлягає залишенню без руху для усунення вказаних недоліків у встановлений ухвалою строк.

Керуючись статтями 357, 358, 359 ЦПК України 2004 року,

У Х В А Л И В :

Надати ОСОБА_1 строк до 01 березня 2018 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ступак