ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2018 року м. Кропивницький

справа № 398/2723/16-ц

провадження № 22-ц/781/312/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючої судді Авраменко Т.М.

суддів Суровицької Л.В., Черненко В.В.

за участю секретаря Бодопрост М.М.

учасники справи:

позивач Олександрійська міська рада

представник позивача за довіреністю ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача адвокат ОСОБА_3

третя особа Управління Держгеокадастру в Олександрійському районі

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Олександрійської міської ради на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2017 року у складі судді Нероди Л.М. у справі за позовом Олександрійської міської ради Кіровоградської області до ОСОБА_2, третя особа: Управління Держгеокадастру у Олександрійському районі про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до положень частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIІІ від 03.10.2017 року який набрав чинності з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктами 11, 13 пункту 1 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

У серпні 2016 року Олександрійська міська рада звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Управління Держгеокадастру в Олександрійському районі про зобовязання вчинити певні дії.

Зазначала, що ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 10 травня 2006 року, належить земельна ділянка кадастровий номер :04:213:0002, площею 979,40 га, за адресою: м. Олександрія, вул. Першотравнева, 33, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). За даними ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20 липня 2016 року, ОСОБА_2 є засновником Приватного підприємства «ГЕО-КАДАСТРОВИЙ ЦЕНТР», яке здійснює діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, також здійснює діяльність, як агенція нерухомості. Офіс підприємства знаходиться по вул. Першотравнева, 33 в м. Олександрія. Таким чином ОСОБА_2 здійснює господарську діяльність на земельній ділянці, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), про що 01 червня 2016 року складено акт контрольного обстеження додержання правил торгівельного та побутового обслуговування, в якому зафіксовано факт нецільового використання відповідачем земельної ділянки, оскільки фактично земельна ділянка використовується для здійснення господарської діяльності в комерційних цілях для отримання прибутку. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01 червня 2016 року за № 60342207, відповідач є власником будинку № 33 по вул. Першотравневій в м. Олександрія. У звязку з тим, відповідач використовує належну йому земельну ділянку та житловий будинок для здійснення господарської діяльності, однак не змінює цільове призначення земельної ділянки, він уникає та не сплачує земельний податок за використання земельної ділянки в комерційних цілях, яка фактично використовується для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування, тобто розміщення офісу Приватного підприємства «ГЕО-КАДАСТРОВИЙ ЦЕНТР». Відповідач ініціативи щодо зміни цільового призначення земельної ділянки не проявляє, що призводить до порушення земельного законодавства та не дає можливості міській раді отримувати до місцевого бюджету земельний податок в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10874 грн. 85 коп. на 2016 рік.

Просила зобовязати ОСОБА_2, в місячний термін з дня набрання законної сили рішення суду, змінити цільове призначення (використання) земельної ділянки по вул. Першотравнева, 33 в м. Олександрія з обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на будівництво та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування, стягнути судові витрати.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, наданої у власність відповідачу, суперечить вимогам закону та порушує права та законні інтереси власника будинку, який має статус житлового.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що 01 червня 2016 року актом контрольного обстеження додержання правил торгівельного та побутового обслуговування зафіксовано факт використання земельної ділянки по вул. Першотравневій, 33 в м. Олександрія під розміщення офісу Приватного підприємства «ГЕО-КАДАСТРОВИЙ ЦЕНТР», засновником якого є власник земельної ділянки ОСОБА_2 Також цим актом зафіксовано факт нецільового використання земельної ділянки, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), оскільки фактично земельну ділянку власник використовує для здійснення господарської діяльності в комерційних цілях для отримання прибутку. Відповідно до земельного законодавства земельна ділянка, яку надано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) не може використовуватись фізичною особою-підприємцем для здійснення господарської діяльності, оскільки в такому разі фізична особа не звільняється від земельного податку.

Апеляційне провадження відкрито 28 грудня 2017 року (а.с.116).

Представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, оскільки позивач просить змінити цільове використання земельної ділянки на будівництво та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування, однак будинок має статус житлового, в ньому зареєстрований та проживає відповідач, земельна ділянка відповідачем використовується саме для обслуговування житлового будинку, городу і жодне будівництво на ній не ведеться (а.с.123-127).

В засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та пояснив, що без зміни цільового призначення земельної ділянки порушуються права міської ради на отримання земельного податку за користування відповідачем земельною ділянкою в комерційних цілях.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є законним та справедливим. Приміщення, розташоване на земельній ділянці, не має статусу закладу побутового обслуговування, а має статус житлового будинку, для обслуговування якого надана земельна ділянка за цільовим призначенням. Крім того, ОСОБА_2, як фізична особа - підприємець, має 2 групу платника єдиного податку та звільняється від обовязку нарахування, сплати та подання податкової звітності із земельного податку, що свідчить про відсутність порушень прав позивача.

Третя особа Управління Держгеокадастру в Олександрійському районі про дату, час та місце розгляду справи повідомлена під розписку, в засідання апеляційного суду не прибула, відзив на апеляційну скаргу не подавала (а.с.119,120,132,135).

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1 ст.19 Конституції України).

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок (ч.3 ст.20 ЗК України). Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою (ч.5 ст.20 ЗК України).

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, відповідач ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м.Олександрії, вул.Першотравнева,33 (а.с.93-94).

З паспорту відповідача, інформації Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є м.Олександрія, вул.Першотравнева,33 (а.с.17,92), а довідкою голови квартального комітету, засвідченою Управлінням міської ради, підтверджується, що ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та зазначено склад сімї (а.с.92).

На підставі Державного акту, виданого 10 травня 2006 року Олександрійською міською радою, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 979,4 кв.м., розташованої в м.Олександрія по вул.Першотравневій,33, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.4).

Суд першої інстанції дійшов правильного і обґрунтованого висновку, що не можна примусити відповідача змінити цільове призначення земельної ділянки, на якій розташоване приміщення, яке має статус житлового будинку. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують.

Суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України (чинного на час розгляду справи судом першої інстанції), правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, внаслідок чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

В межах доводів апеляційної скарги передбачені законом підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Олександрійської міської ради залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2018 року.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: Л.В.Суровицька

ОСОБА_4