Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі судді Шевченко В.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіча Степана Вікторовича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,

У С Т А Н О В И В :

05.02.2018 до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіча Степана Вікторовича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку (в порядку статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»), яку було передано судді 06.02.2018.

Заява мотивована тим, що на виконанні у державного виконавця знаходиться виконавчий лист, виданий Дніпровським районним судом міста Києва 29.08.2014 у справі № 755/20796/14-ц, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») заборгованості за кредитним договором на загальну суду 6 352 685, 04 грн (шість мільйонів триста п'ятдесят дві тисячі шістсот вісімдесят п'ять грн 04 коп) та витрати по оплаті третейського збору у розмірі 25 500,00 грн (двадцять п'ять тисяч п'ятсот грн 00 коп) та 243,60 грн судового збору. Відповідно до даних виконавчого листа боржник - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПННОМЕР_1.

19.03.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В. 04.08.2008, зареєстровано в реєстрі за № 2607, ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_2 купив приміщення горища, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1. Водночас ОСОБА_2 не зареєстрував в установленому законом порядку право власності на це майно, тому державний виконавець просить суд дозволити йому звернути стягнення на нерухоме майно - приміщення горища, загальною площею 498,00 м кв, за адресою: АДРЕСА_1, яке не зареєстроване у встановленому законодавством порядку за боржником ОСОБА_2

Розгляд подання здійснено негайно в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи з огляду на те, що державнимвиконавцем заявлено клопотання про розгляд поданої заяви без його участі, що відповідає правилам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, зокрема учасник справи має право заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності, а в силу положень ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд розглядає подання державного виконавця без повідомлення сторін виконавчого провадження та інших заінтересованих осіб. За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України в такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які послався державний виконавець як на обґрунтування своїх вимог, що викладені у відповідній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом у взаємозв'язку із матеріалами цивільної справи № 755/20796/14-ц (провадження 6/755/6688/14) за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_3 (відповідач_2) про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, на підставі норм матеріального права прийшов до таких висновків.

Згідно із ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Дане положення кореспондується із абз. 2 ч. 4 ст. 50 Закону «України» Про виконавче провадження», згідно із яким, у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 04.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В. 04.08.2008, зареєстровано в реєстрі за № 2607, ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_2 купив приміщення горища, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

Цього ж дня - 04.08.2008, між ПАТ «Укрсоцбанк» - Іпотекодержатель, та ОСОБА_2 -Іпотекодавець, було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В. 04.08.2008, зареєстровано в реєстрі за № 2610, відповідно до якого Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за договором кредиту № 2008/13-1-08/383 від 04.08.2008, укладеним між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, таке майно: приміщення горища, загальною площею 498,00 м кв, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Предмет іпотеки), та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В. 04.08.2008, зареєстровано в реєстрі за № 2670, яке є предметом іпотеки.

Відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору ОСОБА_2 є власником Предмету іпотеки - приміщення горища, загальною площею 498,00 м кв, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а право власності на Предмет іпотеки буде зареєстроване в майбутньому протягом 30 робочих днів.

29.08.2014 Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу у справі № 755/20796/14-ц про задоволення заяви ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 02.04.2014 та видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором на загальну суду 6 352 685, 04 грн (шість мільйонів триста п'ятдесят дві тисячі шістсот вісімдесят п'ять грн 04 коп) та витрати по оплаті третейського збору у розмірі 25 500,00 грн (двадцять п'ять тисяч п'ятсот грн. 00 коп) та 243,60 грн судового збору.

Наразі на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться вказаний виконавчий лист, постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 19.03.2015 на підставі заяви представника ПАТ «Укрсоцбанк» Богданова А.П., рішення суду самостійно не виконано.

За даними інформаційної довідки, сформованої державним виконавцем Булахевіч С.В. 18.01.2018 на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, - приміщення горища, загальною площею 498,00 м кв, за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору дарування р№ 354 від 19.03.2008. Вказане нерухоме майно знаходиться під обтяженням на підставі Іпотечного договору № 2610 від 04.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Лунянченко Н.В., Іпотекодержатель - ПАТ «Укрсоцбанк», боржник - ОСОБА_2

Отже, відповідно до даних вказаної вище інформаційної довідки відсутній запис щодо належності на праві власності ОСОБА_2 нерухомого майна - приміщення горища, загальною площею 498,00 м кв, за адресою: АДРЕСА_1, на яке просить звернути стягнення державний виконавець, тобто ОСОБА_2 після укладення правочинів із купівлі-продажу та Іпотечного договору не зареєстрував у встановленому законом порядку Предмет іпотеки.

За даними з Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 18.01.2018 власником цього майна з реєстраційним номером 21632099 є ОСОБА_5

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон), відповідно до якої звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно

За приписами ч. 1 ст. 53 Закону виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Відповідно до ч.ч. 4 та 7 статті 51 Закону реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами статей 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Державний виконавець у своєму поданні ставить питання про звернення стягнення на приміщення горища, загальною площею 498,00 м кв, за адресою: АДРЕСА_1, яке не зареєстроване у встановленому законодавством порядку за боржником ОСОБА_2

За змістом ч. 10 ст. 440 ЦПК України судом вирішується питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту.

У даному випадку право власності на приміщення горища, загальною площею 498,00 м кв, за адресою: АДРЕСА_1, у встановленому законом порядку зареєстровано за ОСОБА_5, тобто державний виконавець звертаючись до суду ізвідповідною заявою помилково ототожнив правові ознаки нерухомого майна, належного боржнику: «право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку» та «зазначене нерухоме майно не було належним чином зареєстровано в установленому законом порядку та відсутній запис щодо його належності боржнику».

На підставі викладеного вище, суд прийшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, оскільки в даному випадку нерухоме майно - приміщення горища, загальною площею 498,00 м кв, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_5, що виключає таке майно з кола об'єктів, належних до предмету процесуальної дії державного виконавця в межах вирішення питання про виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Також, із поданих суду матеріалів не убачається, що державним виконавцем вживалися заходи в рамках цього виконавчого провадження, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема виносилася постанова про накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки. Виконавець не позбавлений можливості звернути стягнення на нерухоме майно боржника, що перебуває в інших осіб, з метою задоволення вимог Іпотекодержателя на підставі виконавчого листа. Також держаним виконавцем не долучено до заяви доказів на підтвердження неможливості звернення стягнення на нерухоме майно на підставі виконавчого листа у передбачений законом спосіб, а матеріали заяви не містять відомостей того, що боржнику ОСОБА_2 відомо про існування виконавчого листа, про наявність відкритого виконавчого провадження, тощо.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 353, 440 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіча Степана Вікторовича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Копії ухвали направити державному виконавцю та сторонам виконавчого провадження.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Суддя В. Шевченко