АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/815/15-ц Номер провадження 22-ц/786/29/18Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Дряниці Ю.В.

при секретарі - Колодюк О.П.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в порядку скороченого провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3

за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року, ухваленого в проміжок часу 17.04 год. 22 березня 2017 року - 09.46 год. 23 березня 2017 року, під головуванням судді Цибізової С.А.,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги вмотивовував тим, що між сторонами 12 грудня 2007 року укладено договір №DN81AR23880133, згідно якого позичальнику видано кредит в сумі 65239,20 грн. на наступні цілі: 40250,00 грн. купівлю автомобіля; 34 грн. з плати за реєстрацію предмета застави; 2716,90 грн. сплата страхових платежів по договору особистого страхування; 3220 грн. винагорода за надання фінансового інструмента; 19018,30 грн. на сплату строкових платежів.

Згідно умов укладеного кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 46220,90 грн. на термін до 11 грудня 2014 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12 грудня 2007 року сторони також уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надав у заставу автомобіль CHERY, модель: А15 AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий комбі, №кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3.

Позивач вказував на те, що зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти за погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що призвело до виникнення простроченої заборгованості по кредитному договору. У зв'язку з цим, 23 квітня 2014 року в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №DN81AR23880133 банком був реалізований предмет застави - автомобіль CHERY. Кошти від реалізації автомобіля в сумі 34000 грн. були направлені на погашення заборгованості по кредиту. У зв'язку з непогашенням усієї суми заборгованості по кредиту та продовженням порушення зобов'язань за кредитним договором, позивач зазначав, що станом на 03 липня 2015 року відповідач має заборгованість 198183,56 грн., що складається: 29201,87 грн. заборгованість за кредитом; 22318,31 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 11786,10 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 134877,28 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Розмір цієї заборгованості позивач прохав стягнути з ОСОБА_3

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 198183,56 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» 69736 (шістдесят дев?ять тисят сімсот тридцять шість) грн. 49 коп. заборгованості за кредитним договором №DN81AR23880133 від 12 грудня 2007 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати, понесені банком на оплату судового збору в сумі 697,41 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 витрати, пов?язані з проведенням судових експертиз в розмірі 10346,79 грн.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року було предметом перегляду в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2017 року рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року залишено без змін.

З даним рішенням не погодився представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції змінити в частині задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача 44703 грн. 88 коп. заборгованості за кредитним договором. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Вказує на те, що суд не дослідив належним чином правомірність перерахування страхових платежів, а позивач не надав належні докази чи були вони взагалі перераховані, внаслідок чого надлишково стягнуто з ОСОБА_3 25032,61 грн..

Відзив чи заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № DN81AR23880133 від 12 грудня 2007 року, за умовами якого Банк надає відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або їх перерахування на поточний рахунок, зазначений в п.7.1 цього Договору.

Вказаний кредитний договір скріплений печаткою ТОВ «АвтокредитПлюс», яке, згідно п.1.2 договору №1 від 17 липня 2006 року, укладеного між даною установою та ПАТ КБ «ПриватБанк», за дорученням від імені Банку має право укладати кредитні договори на покупку клієнтами транспортних засобів.

Відповідно до п.7.1 розділу 7 кредитного договору, банк взяв на себе зобов?язання надати позичальникові кредитні кошти на строк з 12 грудня 2007 року по 11 грудня 2014 рік включно, у вигляді непоновлюваної лінії (далі «Кредит») у розмірі 65239,20 грн. на наступні цілі: 40250,00 грн. на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 34,00 грн. для сплати за реєстрацію Предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2 на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ DN81FA23880133 від 12 грудня 2007 року; договором особистого страхування №DN81LK23880133 від 12 грудня 2007 року на строк до 11 грудня 2008 року у сумі 2716,90 грн., а також винагороди за наданні фінансового інструменту в розмірі 3220,00 грн. та у розмірі 19018,30 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,80% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля; відсотки за довгострокове погашення кредиту згідно з п.3.10 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору. Періодом сплати вважати період з 12 по 16 число кожного місяця. Щомісяця, починаючи з наступного місяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 992,07 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

Згідно п.7.2. кредитного договору, позичальник доручає без додаткового узгодження перерахувати кредитні кошти: в сумі 40250,00 грн. на поточний рахунок автосалону: «Колир-Авто», 3220,00 грн. комісію Банку на рахунок в ПриватБанку, 2716,90 грн. на сплату страхових платежів на поточний рахунок ЗАО СК «Ингосстрах», а також сплату за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в розмірі вказаному в п.7.1 даного договору на рахунок ДП «Інформаційний центр».

Видача відповідачу кредиту на загальну суму 46220,90 грн. підтверджена меморіальними ордерами № 8621 від 17 грудня 2007 року про перерахування 40250 грн. на купівлю автомобіля відповідно до п.7.2 кредитного договору, від 17 грудня 2007 року на суми 34,00 грн., 201,25 грн., 2515,65 грн., 3220,00 грн., а також випискою по рахунку НОМЕР_1 від 17 грудня 2007 року що узгоджується з умовами кредитного договору (т. 1 а.с. 137, 141-142).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 12 грудня 2007 року між сторонами укладено договір застави рухомого майна, за яким відповідач надав в заставу належний йому на праві власності автомобіль CHERY, модель: А15 AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий комбі, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3.

Відповідно до п.17.1 договору застави, Заставодатель зобов'язується за вимогою Заставодержателя у день укладання даного договору застрахувати предмет застави в страховій компанії, узгодженої із Заставодержателем. Та не пізніше дати закінчення договору страхування продовжити строк його дії або укласти новий договір страхування на користь заставодержателя та надати докази оплати страхового платежу у той же строк.

23 квітня 2013 року в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №DN81AR23880133, Банком був реалізований предмет застави, а кошти від реалізації заставного майна в сумі 34000 грн. направлені на погашення заборгованості в наступному порядку: 17000 грн. погашення простроченої заборгованості по кредиту; 9126,55 грн. погашення пені; 7668,00 грн. погашення штрафу; 205,45 грн. погашення заборгованості по кредиту (т.2 а.с.39-40).

Вказані обставини, встановлені судом першої інстанції, апелянтом не оспорюються.

Також з матеріалів справи вбачається, що за умовами пункту 7.4 договору сторони погодили, що при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочення, але не менше однієї гривні.

Згідно п.2.2.7 кредитного договору, Позичальник зобов'язаний надати Банку відповідно до п.7.3 договору застави належним чином оформлені договори страхування заставного майна, договір страхування наземного транспорту та договір особистого страхування позичальника за вимогою банку. Вразі не надання підтверджуючих документів про сплату чергових страхових платежів, Банк сплачує страхові платежі за рахунок кредиту у відповідності з п.2.1.3 даного договору.

Відповідно до п.2.1.3 кредитного договору, позичальник клопоче перед Банком про надання йому кредиту на сплату чергових страхових платежів відповідно до договору страхування укладеного відповідно до п.2.2.7 даного договору та доручає Банку щорічно перераховувати необхідну для цього суму коштів згідно договорів страхування. Перерахування кредитних коштів Банк зобов'язується проводити у разі ненадання позичальником документів підтверджуючих у сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел до дат їх сплати згідно договорів страхування.

Доводи апеляційної скарги в частині неналежного дослідження та недоведеності факту перерахування позивачем на виконання умов кредитного договору страхових платежів не підтверджені належними доказами.

В ході судового розгляду справи місцевий суд, сприяючи здійсненням сторонам у справі їхніх процесуальних прав та досліджуючи наявні у справі докази неодноразово, для з'ясування тих чи інших питань, призначав у справі судові експертизи, в тому числі і при дослідженні розрахунку наявних заборгованостей в частині сплати страхових платежів.

Відповідачем заявлялося клопотання про призначення у справі додаткової судово -економічної експертизи, предметом дослідження якої було питання щодо сплати страхових платежів, та врахування їх вартості в тіло кредиту. ( т. 2 а. с. 161-173)

Для проведення додаткового дослідження банком було надано платіжні доручення в яких чітко зазначено номер договору страхування, розмір та дата здійснення страхових платежів.( а. с. 185-193 т. 2)

Ухвалою Полтавського районного суду від 5 липня 2016 року у справі було призначено додаткову експертизу, на вирішення якої і було поставлено питання щодо визначення суми заборгованості за умови не доведення витрат банку на оплату страхових платежів.

( а.с.228 ,233-235 т.2)

Відповідно до висновку експерта №763 від 29 січня 2016 року, ( а.с.2-25 т.2) 17 грудня 2007 року ОСОБА_3 надані кредитні кошти в сумі 46220,00 грн. шляхом перерахування коштів на рахунки підприємств та організацій, зазначені в п.7.2 кредитного договору. Відповідно до наданої копії виписки по рахунку НОМЕР_4 за період з 12 грудня 2007 року по 03 липня 2015 року сума наданого кредиту з 25 вересня 2008 року на оплату щорічних чергових страхових платежів складає 10009,60 грн.

Згідно з висновком додаткової експертизи № 774 від 31.10.2016 року: за умови недоведеності витрат банку на оплату страхових платежів заборгованість ОСОБА_3 перед банком буде становити 97969 грн. 40 коп. ( т. 3 а. с. 4-11).

Таким чином висновки додаткової експертизи носять виключно характер припущення.

Даючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо понесених витрат банком на сплату страхових платежів, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду в тій частині, що позивачем належними доказами підтверджено перерахування на користь СК «Ингосстрах» страхових премій, і це відповідає умовам п.2.2.7 кредитного договору.

Суд першої інстанції взяв до уваги надані позивачем: виписку «рух коштів по рахунку НОМЕР_4» та платіжні доручення від 11 грудня 2008 року, 11 грудня 2009 року, 10 грудня 2010 року, 09 грудня 2011 року, 11 грудня 2012 року.

Перевіряючи доводи апелянта в тій частині, що в матеріалах справи відсутній сам договір страхування, апеляційний суд вважає, що вказана обставина не може бути підставою для зміни чи скасування судового рішення.

З матеріалів справи слідує, що відповідачу достовірно було відомо при укладенні кредитного договору про обов'язок здійснювати страхування майна та особистого страхування та про укладення відповідних договорів 12 грудня 2007 року.

Матеріали справи не містять доказів, що в ході судового розгляду справи відповідач чи його представник оспорювали наявність цих договорів.

Суд першої інстанції для визначення дійсної заборгованості по кредитному договору №DN81AR23880133 від 12 грудня 2007 року взяв за основу визначену в додатковій експертизі по четвертому питанню суму заборгованості, з врахуванням недоведеності витрат Банку по зберіганню автомобіля та пошуку покупця (додаток №4 до експертизи №744), що станом на 03 липня 2015 року становить 142005,65 грн., з яких: 19933,62 грн. - заборгованість за кредитом; 20383,17 грн. заборгованість по відсотках; 10062,50 грн. заборгованість з комісії; 91626,36 грн. пеня.

З урахуванням строку позовної давності до вимог про стягнення пені, розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 03.07 2015р. складає 69 736,49грн, з яких з яких 19933,62 грн. - заборгованість за кредитом; 20383,17 грн. заборгованість по відсотках; 10062,50 грн. заборгованість з комісії; 19357,2. пеня (19933,62 + 20383,17 грн. + 10062,50 грн. +19357,2. =69 736,49).

Наведений апелянтом розрахунок не спростовує висновків місцевого суду.

На підставі вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року не встановлено.

Підстави для зміни розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не встановлено.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, понесені апелянтом судові витрати відшкодуванню не підлягають. Відповідачем вимоги про відшкодування судових витрат на стадії апеляційного розгляду не заявлялись.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п.1, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення ( у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення), шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 26 січня 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ П.С. Абрамов

Судді: /підпис/ Г.Л. Карпушин /підпис/ Ю.В. Дряниця

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області П.С. Абрамов