_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/1742/2012
Провадження № 2/520/1497/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калашникової О.І.

при секретарі Шеховцевій О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2012р. Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-500/080/2008, укладеним 13 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1, стверджуючи, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує і не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотки за користування кредитом.

10.04.2012 року на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 24.02.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна», до участі у справі у якості позивача вступило Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

9.12.2013 року суд прийняв від відповідача ОСОБА_1 зустрічний позов до ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про припинення правовідносин за кредитним договором та визнання недійсним договору іпотеки і обєднав в одне провадження з первісним позовом Банку.

01.04.2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

18.11.2014 року ухвалою суду обєднані в одне провадження справи за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про припинення правовідносин за кредитним договором і визнання недійсним договору іпотеки та за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

07.05.2015 року у відповідності до положень ст..11-1 ЦПК України (в редакції чинній на той період часу) справа передана до провадження судді Калашнікової О.І.

06.06.2017 року Київський рай суд м.Одеси на підставі заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виніс ухвалу про залишення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на іпотеку без розгляду .

Вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором товариство уточнювало неодноразово. В останній заяві про уточнення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виклав вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № ML-500/080/2008 від 13 червня 2008 року в сумі 10 856 141,09 грн, де 2 138 769,92 грн борг за тілом кредиту, 195 884,06 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 8 521 489,10 грн пеня за порушення умов виконання зобовязань за кредитним договором.

До судового засідання представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі. Пояснення як за первісним позовом так і за зустрічним представник товариства надавав і в усній формі і в письмовій.

Відповідач ОСОБА_1 (його представник) з червня 2017 року до суду не зявляється, про час слухання справи сповіщався судом у відповідності до вимог закону, причини неявки суду не повідомляє.

Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне:

13 червня 2008 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № ML-500/080/2008, за умовами якого Банк надав, а ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 198 000, 00 дол. США на строк до 13 червня 2021 року із використанням плаваючої процентної ставки, а саме фіксованого відсотка 4,49 % річних + FIDR, за користування кредитними коштами. Повернення кредитних коштів і сплату процентів позичальник зобовязався здійснювати щомісячно у розміри та строки, визначені у графіку платежів.

Відповідно до п. 3 Частини № 1 Кредитного договору, між сторонами встановлено, що для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватися Плаваюча процентна ставка, яка визначається як Фіксований відсоток + FIDR, де Фіксований відсоток дорівнює 4,49% річних, FIDR це процентна ставка по строкових депозитних вкладах фізичних осіб у валюті тотожній Валюті Кредиту, що розміщені в Банку на строк дії депозитного договору. В залежності від вартості кредитних ресурсів Банку ставка FIDR може змінюватися Банком (зменшуватися чи збільшуватися) в порядку передбаченим Кредитним Договором. Підпунктом 1.4.1.2. пункту 1.4. Частини №2 Кредитного договору передбачено, що у разі використання Плаваючої процентної ставки, проценти за користування Кредитом розраховуються як FIDR + Фіксований відсоток з розрахунку Річної бази нарахування процентів (360 календарних днів у році).

13.05.2009 року, 12.07.2010 року, 13.05.2011 року ПАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_1 уклали додаткові угоди до кредитного договору. Додаткові угоди визначили періоди (з 13.05.2009 року по 13.10.2009 року, з 13.05.2011 року по 15.08.2011 року), коли для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 7 % і 6,5% відповідно. Сторони виклали графік платежів в новій редакції, визначили права та обовязки сторін при укладанні позичальником договору страхування з умовою розстрочки сплати повної суми страхового платежу.

В позові ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стверджує, що з жовтня 2009 року ОСОБА_1 не виконує свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів і сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість і станом на момент звернення до суду з позов ПАТ «ОТП Банк» розмір цієї заборгованості складав 76171,49 дол.США, де 62 563,72 дол.США заборгованість за кредитом, 77850,79 дол.США заборгованість за відсотками і 5756,98 дол.США пеня за прострочення виконання грошового зобовязання. Посилаючись на положення ст..ст.512,514 ЦК України ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вимагає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ML-500/080/2008 від 13.06.2008р в розмірі 10 856 141,09 грн, де 2 138 769,92 грн (або 181864,17 дол.США) борг за тілом кредиту, 195 884,06 грн (або 16656,44 дол.США) заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 15.12.2010 року по 15.08.2011 року), 8 521 489,10 грн пеня, розрахована за період з 05.06.2012 року по 05.06.2014 року.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на такі письмові докази:

Кредитний договір № ML-500/080/2008 від 13.06.2008р з додатковими угодами, графіками платежів, кредитну заявку ОСОБА_1, статутні документи ПАТ «ОТП Банк», договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 24.02.2012 року, статні документи ТОВ «ОТП Факторинг Україна», розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором, досудова вимога на адресу відповідача, виписки з рахунку відповідача.

Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 13червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-500/080/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 198 тис. доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого процента в розмірі 4,49 % і FIDR ? процентної ставки за строковими депозитами фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Залежно від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватись банком (збільшуватися чи зменшуватися) у порядку, передбаченому цим договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті банку, а також у приміщенні банку на інформаційних стендах. Відповідно до пункту 2 частини першої кредитного договору датою остаточного повернення кредиту є 13 червня 2021 року.

Банк виконав належним чином покладені на нього зобовязання, надавши відповідачу ОСОБА_1 суму кредиту у розмірі 198 000, 00 дол. США. Позичальник ОСОБА_1 свої зобовязання за кредитним договором з 2009 року не виконує і не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотки за користування кредитом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України).

Відповідно до п. 1.9.1 частини №2 кредитного договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та інших зобовязань за кредитним договором. При цьому, зобовязання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу позивальник авідповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 банківських днів з дати надсилання позичальнику відповідної вимоги.

Матеріали справи свідчать, що 23 листопада 2011 року відповідачу була надіслана Банком досудова вимога за вих..№22-2/766232 від 14.11.2011р. про дострокове виконання грошових зобовязань, яку ОСОБА_1 залишив без уваги.

Відповідно до ст.ст. 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Як визначає стаття 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування, відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» була направлено на адресу відповідача досудова вимога №53814 від 22.03.2012р., якою було повідомлено відповідача про відступлення права вимоги від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1, не визнаючи вимоги банку, стверджував, що розрахунок заборгованості за кредитним договором не відповідає фактично зробленим платежам на погашення кредиту і сплату відсотків. Ухвалою суду від 12.05.2014р. за заявою представника відповідача було призначено судову економічну експертизу, провадження у справі було зупинено до отримання висновку експерту. Судова ухвалу повернута була без виконання з тих підстав, що ОСОБА_1 не сплатив експертне дослідження. Тобто, відповідач не надав належних і допустимих доказів щодо неправомірності розрахунків боргу за кредитним договором, тому вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_1 боргу за тілом кредиту в сумі 181864,17 дол.США (що дорівнює 2 138 769,92 грн.) і заборгованості за відсотками в сумі 16656,44 дол.США (що дорівнює 195 884,06 грн) суд вважає доведеним і задовольняє у повному обсязі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»). Таким чином, максимальний розмір пені повязаний з розміром облікової ставки Національного банку України, а оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, то пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише в національній валюті України гривні.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

У даному випадку, позивач розрахував суму пені від суми боргу, яку вимагає стягнути з відповідача з 2012 року. Період, за який розраховано пеню з 05.06.2013 року по 05.06.2014 року. Розрахований позивачем розмір пені перевищує суму боргу за тілом кредиту і за відсотками в 3,5 рази.

В правовій позиції по справі № 6-100цс14 від 3 вересня 2014 року ВСУ, вказав, що частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України містить обовязок суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав та дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків . У звязку з неявками відповідача до судових засідань, суд позбавлений можливості розяснити ОСОБА_1 його право на зменшення розміру пені. Тому , керуючись положеннями ст..551 ЦК України, з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, суд самостійно зменшує пеню до розмірів суми основного боргу 2334653 грн. Таким чином, з відповіла ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № ML-500/080/2008, в загальній сумі : 2138769,92 грн +195884,06 грн + 2334653 грн = 4 669 307 грн 96 коп.

У відповідності до вимог ст..141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, розмір яких підтверджено відповідними квитанціями, на загальну суму 3219 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, 14.11.1961р.н. (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» () заборгованість за кредитним договором № ML-500/080/2008 від 13 червня 2008р. в загальному розмірі 4669307 грн 96 коп, де борг за кредитом 2138769,92 грн, заборгованість за відсотками 195884,06 грн, пеня 2334653,98 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» () суму судового збору у розмірі 3 219 (три тисячі двісті девятнадцять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський райсуд м. Одеси.

Суддя Калашнікова О. І.