Справа № 157/3037/17 Головуючий у 1 інстанції: Гамула Б.С.
Провадження № 22-ц/773/180/18 Категорія: 39 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Федонюк С.Ю., Осіпука В.В.,

з участю секретаря - Лимаря Р.С.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на усе належне їй майно, зокрема, житловий будинок по АДРЕСА_1 та сертифікат на право на земельну частку (пай). Спадкоємцем цього майна за заповітом, складеним ОСОБА_5, є позивач ОСОБА_1. Однак спадщину у встановлений законом шестимісячний строк позивач не прийняла, оскільки вважала, що зберігаючи в себе правовстановлюючі документи на майно та здійснюючи догляд за спадковим будинком, набула право власності на нього. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини та роз'яснив право позивачу звернутися до суду з позовом. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, покликаючись на необгрунтованість та незаконність рішення суду, просила скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 просив рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін та представника позивача, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції - до скасування з ухваленням нового рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 на час смерті належало: право власності на житловий будино по АДРЕСА_2 та право на земельну частку (пай) в КСП «Видричівське». Дані обставини підтверджуються довідкою Видричівської сільської ради № 1573 від 12 жовтня 2017 року (а.с. 11) та сертифікатом серії НОМЕР_1 (а.с. 10). 26 жовтня 2015 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений Видричівською сільською радою Камінь-Каширського району за Р№ 63, яким усе належне їй майно заповіла позивачу ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла (а.с 6). Після її смерті відкрилася спадщина на усе належне їй майно. Проте, спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 у визначений законом шестимісячний строк не прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття зі спадкодавцем постійно не проживала та не подала нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено поважних причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Однак з такими висновками суду повністю погодитись не можна виходячи з наступного.

Згідно з ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Судом також встановлено, що строк для прийняття спадщини позивач пропустила, оскільки вважала, що спадщина була нею фактично прийнята шляхом вступу в управління спадковим майном про що видана довідка Видричівською сільською радою Камінь-Каширського району(а.с. 11), а вона не була обізнана з чинним законодавством щодо прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України(чинного на час ухвалення рішення судом першої інстанції) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Аналогічні положення містить і ст. 2 ЦПК України, який діє з 15.12.2017 року.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З матеріалів справи та пояснень сторін в суді апеляційної інстанції встановлено, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5, є її діти: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем як за законом так і за заповітом. Спадщина після смерті спадкодавця ОСОБА_5 ніким із спадкоємців не прийнята. Отже, відмова в позові про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини призведе до визнання спадщини відумерлою та переходу спадщини у власність територіальної громади при наявності спадкоємців як за законом так і за заповітом, що суперечить завданням цивільного судочинства.

За таких обставин, при розгляді даного спору вирішальне значення має забезпечення реалізації волі спадкодавця щодо розпорядження належним їй майном, справедливим є надання позивачу, як спадкоємцю за заповітом можливості прийняти спадщину через визначення рішенням суду додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи всі обставини справи, наведені позивачем причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання зазначеної заяви, те що цей строк є незначним (один місяць), відповідач в суді апеляційної інстанції не заперечував проти задоволення позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом один місяць.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що у зв'язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог на підставі ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14 листопада 2017 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк один місяць для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді