Справа № 199/6635/17
РІШЕННЯ

Іменем України

19.01.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Руденко В.В., за участі секретаря Куземи О.Г., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, ПАТ «АБ «Експрес-Банк» ,про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, посилаючись на те, що він наказом від 15.10.1999 р. № 26-ВК був прийнятий на роботу в Дніпропетровську філію Акціонерного банку «Експрес-Банк» на посаду фахівця 1 категорії.

З 01.01.2001 р. переведений на посаду провідного спеціаліста відділу захисту інтересів банку Дніпропетровської філії Акціонерного банку «Експрес-Банк» (наказ № 24-ВК від 26.04.2001 р.), а з 07.07.2007 р. переведений на посаду провідного інспектора того ж відділу, наказ № 177-ВК від 07.07.2007 р. 01.06.2010 Відповідача перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк». 20.12.2013 р. наказом № 351-К був звільнений з посади провідного інспектора відділу захисту інтересів банку Дніпропетровської філії Акціонерного банку «Експрес-Банк» у звязку з переведенням до Дніпропетровського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк». Наказом № 865 від 23.12.2013 був прийнятий на посаду провідного інспектора з захисту інтересів банку Дніпропетровського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк»

20 червня 2017 року позивач отримав попередження про скорочення штату від 14.06.2017 № 02- 31/302 за підписом Голови правління ОСОБА_4, в якому зазначалося, що у звязку зі скороченням штату працівників, на підставі рішення Правління банку (протокол від 08.06.2017 № 39), та наказу про внесення змін до штатного розпису від 14 червня 2017 року № 47 він буде звільнений із займаної посади за пунктом 1 ст. 40 КзпП України 29 серпня 2017. До наказу додавався також список працівників, які підлягають звільненню, а саме провідних інспекторів з захисту інтересів банку в кількості двох осіб, в тому числі і позивача.

Наказом від 29.08.2017 № 758-к за підписом голови комісії з реорганізації позивач був звільнений з посади провідного інспектора з захисту інтересів банку Дніпропетровського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» за скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КзпП України.

Позивач вважає звільнення його з роботи вважаю незаконним оскільки, на момент його звільнення 29.08.2017 у публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» настали такі зміни в організації виробництва і праці, які унеможливили виконання рішення Правління банку та наказу про внесення змін до штатного розпису від 14 червня 2017 року, оскільки, на його думку, відповідно до рішення комітету Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (овердсайту) платіжних систем № 303 від 18.08.2017 про надання дозволу на реорганізацію публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» за спрощеною процедурою відповідно до вимог Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» від 23.03.2017, розпочалася реорганізація публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк».

Також позивач зазначає, що після оголошення процедури реорганізації йому не була запропонована жодна з посад згідно нового штатного розкладу, хоча він є інвалідом війни другої групи та відповідно до ст. 42 Кодексу законів України про працю має переважне право на залишенні на роботі при вивільненні працівників у звязку зі змінами в організації виробництва і праці. У звязку з чим позивач просить суд поновити його на роботі на посаді провідного інспектора з захисту інтересів банку Дніпропетровського регіонального відділення Публічного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк», стягнути на його користь з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» середній заробіток за час вимушеного прогулу а також стягнути на його користь з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

Ухвалою суду від 12.01.2018 року в якості правонаступника відповідача публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» згідно ст. 55 ЦПК України було залучено публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк».

У судовому засіданні представник позивача та позивач надали пояснення, аналогічні викладеним у позові, та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача, в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що при звільненні позивача відповідачем не було допущено порушень з боку трудового законодавства.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 наказом від 15.10.1999 р. № 26-ВК був прийнятий на роботу в Дніпропетровську філію Акціонерного банку «Експрес-Банк» на посаду фахівця 1 категорії.

З 01.01.2001 р. переведений на посаду провідного спеціаліста відділу захисту інтересів банку Дніпропетровської філії Акціонерного банку «Експрес-Банк» (наказ № 24-ВК від 26.04.2001 р.), а з 07.07.2007 р. переведений на посаду провідного інспектора того ж відділу, наказ № 177-ВК від 07.07.2007 р. 01.06.2010 Відповідача перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк». 20.12.2013 р. наказом № 351-К був звільнений з посади провідного інспектора відділу захисту інтересів банку Дніпропетровської філії Акціонерного банку «Експрес-Банк» у звязку з переведенням до Дніпропетровського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк». Наказом № 865 від 23.12.2013 був прийнятий на посаду провідного інспектора з захисту інтересів банку Дніпропетровського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк».

14.06.2017 року головою правління ПАТ АБ «Експрес-Банк» на виконання рішення правління банку від 08.06.2017 року було винесено наказ №14 та наказ №18 про наступне звільнення у звязку зі скороченням штату працівників, згідно яких позивач та ще двоє провідних інспекторів з захисту інтересів банку підлягали звільненню з 29.08.2017 року на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України.

20 червня 2017 року ОСОБА_1 отримав попередження про скорочення штату від 14.06.2017 № 02- 31/302 за підписом Голови правління ОСОБА_4, в якому зазначалося, що у звязку зі скороченням штату працівників, на підставі рішення Правління банку (протокол від 08.06.2017 № 39), та наказу про внесення змін до штатного розпису від 14 червня 2017 року № 47 він буде звільнений із займаної посади за пунктом 1 ст. 40 КзпП України 29 серпня 2017. Згідно вказаного попередження позивачу були запропоновані посади для переведення, проте, позивач надав письмові заперечення у вказаному попередження та відмовився ставити підпис про погодження з пропозиціями вакансій чи то про відмову від таких пропозицій, про що було складено акт від 21.06.2017 року

11 серпня 2017 року позивачу повторно були запропоновані вакансії для переведення, проте, позивач 15.08.2017 року повторно надав письмові коментарі у зазначеному попереджені та відмовився ставити підпис про погодження з пропозиціями вакансій чи то про відмову від таких пропозицій, про що було складено акт від 15.08.2017 року

Наказом від 29.08.2017 № 758-к за підписом голови комісії з реорганізації позивач був звільнений з посади провідного інспектора з захисту інтересів банку Дніпропетровського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» за скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КзпП України. Із вказаним наказом позивач ознайомлений 29.08.2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, як-от: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.

Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Позивач вважає, що на момент його звільнення у банка настали такі зміни в організації виробництва і праці, які унеможливили виконання рішення Правління банку (протокол від 08.06.2017 №39) та наказу про внесення змін до штатного розпису від 14.06.2017, оскільки відповідно до рішення комітету Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (овердсайту) платіжних систем №303 від 18.08.2017 про надання дозволу на реорганізацію Відповідача шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» за спрощеною процедурою відповідно до вимог Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» від 23.03.2017, розпочалася реорганізація відповідача.

Однак суд не погоджується із зазначеними обставинами, оскільки 18.08.2017р. Національним Банком України лише було надано дозвіл на реорганізацію АБ «Експрес-Банк», а вищезгадані рішення Правління передували цій події і були прийняті у червні місяці з метою оптимізації структури та штатної чисельності підприємства перед приєднанням (реорганізацією) до ПАТ «Індустріалбанка».

Таким чином, майбутня реорганізація не є перешкодою для прийняття уповноваженим органом підприємства рішення про скорочення штату працівників та таке рішення не суперечить закону.

Крім того, на думку суду, роботодавцем щодо позивача були дотримані всі гарантії, передбачені ст. 49-2 КЗпП України

Посилання позивача на те, що він є інвалідом війни другої групи та відповідно до ст. 42 КЗпП України має переважне право на залишенні на роботі при вивільненні працівників у звязку зі змінами в організації виробництва і праці, в той час як було звільнено тільки два провідних інспектора з захисту інтересів банку з трьох таких посад, не відповідають дійсним обставинам, оскільки були звільнені всі три провідних інспектора з захисту інтересів банку, що підтверджується вищенаведеними доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач був звільнений у відповідності до законодавства України, з додержанням всіх необхідних процедур, а тому, підстави для задоволення його позову відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Отже, умовою стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є доведення позивачем незаконності формулювання причини звільнення, а також поновлення його на попередній роботі.

Позивач не надав доказів незаконності звільнення його з роботи, тому підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не вбачається.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Оскільки судом не встановлено порушень трудових прав позивача, підстави для компенсації моральної шкоди відсутні.

Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 264-266 ЦПК України,ст. 40 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позовних вимогах ОСОБА_1 (місто Дніпро, вулиця Калинова,53/70,РНОКПП НОМЕР_1) до публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» (місто Запоріжжя, вулиця Незалежної України,39д, ) про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя