Справа № 477/1566/17
Провадження № 2/477/38/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого у справі судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2017 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк або Банк) звернулося до суду позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 лютого 2016 року в загальній сумі 41364 грн. 69 коп., яка складається з наступного: боргу за кредитом в сумі 17202 грн. 91 коп., боргу по процентам в сумі 1468 грн. 01 коп., боргу по комісії та пені - 2122 грн. 44 коп., а також штрафу в сумі 20571 грн. 33 коп.

В обґрунтування свого позову зазначало, що 10 лютого 2016 року між сторонами була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої відповідачу надано кредит в сумі 23315 грн. 63 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак позичальник не виконав умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту та відсотків за користування ним, в звязку з чим за ним виникла зазначена заборгованість, яку позивач просив стягнути в повному розмірі.

В судове засідання представник позивача за позовом не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням здійснити розгляд справи за його відсутності, а позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що розмір штрафу не відповідає умовам договору.

Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку.

За положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших атів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10 лютого 2016 року між позивачем та ОСОБА_1 була підписана вказана угода з метою виконання зобов'язань відповідача по кредитним договорам від 14 листопада 2013 року і від 23 серпня 2013 року, з приєднанням до Умов і правил надання продукту кредитних карт, згідно вказаної угоди відповідачу надано кредит в сумі 23315 грн. 63 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідачу необхідно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 845 грн. 89 коп. для погашення заборгованості за кредитом.

За умовами пункту 2.2 даної генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в даній угоді, Умовах і правилах більш чим на 31 день, по зобов'язанням, строк яких не наступив, сторони домовились, що строк повернення кредиту, вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує ОСОБА_2 штраф в сумі 4622 грн. 05 коп.

Згідно пункту 2.8 генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує ОСОБА_2 пеню, розмір якої вказаний в Умовах і правилах за кожний день прострочки.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил у разі виникненні прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов'язання, передбачені п.п.2.1.112.6.1, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил клієнт сплачує пеню, яка нараховується в день нарахування відсотків за кредитом в розрахунку - базова процентна ставка по договору/30 нараховується за кожен день прострочки кредиту + 50 грн. (одноразово).

З наданого ОСОБА_2 розрахунку заборгованості відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань, перераховував платежі на погашення кредитної заборгованості несвоєчасно, у зв'язку з чим станом на 19 липня 2017 року за ним утворилася заборгованість в загальній сумі 41364 грн. 69 коп., яка складається з наступного: боргу за кредитом в сумі 17202 грн. 91 коп., боргу по процентам в сумі 1468 грн. 01 коп., боргу по комісії та пені - 2122 грн. 44 коп., а також штрафу в сумі 20571 грн. 33 коп.

Однак, суд не може прийняти як належні докази, надані ОСОБА_2 розрахунки заборгованості за користування кредитом у в частині розрахунку боргу по штрафу в сумі 20571 грн. 33 коп., оскільки за умовами пункту 2.2. генеральної угоди при порушенні строків погашення заборгованості, позичальник сплачує ОСОБА_2 штраф в сумі 4622 грн. 05 коп.

Крім того, на думку суду у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені та комісії слід відмовити з наступних підстав.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення наприклад порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така, правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Тому суд не може задовольнити вимоги про стягнення одночасно і пені і штрафу за одне й теж порушення зобов'язання у виді порушення строків повернення кредитних коштів.

В той же час, слід відмітити, що згідно з позовними вимогами та розрахунком заборгованості Банк просить стягнути з відповідача пеню та комісію, які виведені однією сумою 2122 грн. 44 коп. В тому ж розрахунку заборгованості виписано нарахування пені і комісії в одній колонці, при цьому в розрахунку боргу в колонці ставка пені зазначено її значення - 0, а у підсумку розрахунку заборгованості вказана сума зазначена як комісія. В лютому 2017 року нараховано комісію і пеню в сумі 697 грн. 28 коп., з березня 2017 року по червень 2017 року, нарахування пені і комісії відбувалося щомісячно по 688 грн. 11 коп. Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, хоча й вказано прохання стягнути пеню та комісію, однак фактично здійснено нарахування комісії в сумі 2122 грн. 44 коп.

Однак, ні в ОСОБА_2, ні в Умовах та правилах не визначено підстав та нарахування щомісячної комісії в сумі 2122 грн. 44 коп. Обґрунтування її нарахування та стягнення в позові також відсутнє. Тому суд приходить до висновку, що підстав для її стягнення позивачем не доведено.

За такого, суд вважає, що позивачем доведена кредитна заборгованість відповідача станом на 19 липня 2017 року в загальній сумі 23292 грн. 97 коп., яка складається:

- із заборгованості за тілом кредиту - 17202 грн. 91 коп.

- боргу за процентами - 1468 грн. 01 коп.

- та штрафу в сумі 4622 грн. 05 коп.

Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст.ст. 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України Про судовий збір з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 258-259, 262, 263, 264-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» загальну заборгованість в сумі 23292,97 грн., з яких: заборгованість за кредитом 17202,91 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1468,01 грн., штраф 4622, 05 грн., а також судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду в сумі 1600,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст був складений 29 січня 2018 року.

Суддя Р.В. Козаченко