Справа № 523/4900/17
Провадження №2/523/728/18
У Х В А Л А

"01" лютого 2018 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1Д

відповідачки ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості автомобіля, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулась з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості автомобіля. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_5 перебувала в шлюбі з ОСОБА_7, з 27 жовтня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 029207, виданим 27.10.95р. відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів в м. Одесі

24 квітня 2014 року ОСОБА_7 помер, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії І- ЖД № 375945, виданим 24.04.14р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_7 залишилась спадщина у вигляді частки на автомобіль Daewoo Matiz, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який був придбаний в період шлюб. Позивачка вважає, що їй належить 1/2 частка, як частка у спільній сумісній власності подружжя, а також 1/6 частка як частка у спадщини, таким чином їй належить, 2/3 частки права власності на автомобіль. Позивачка бажає отримувати матеріальну компенсацію за її частку, а право власності визнати за відповідачами, які використовують автомобіль.

В процесі розгляду справи ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно. В своїх вимогах позивачка просить визнати за нею право власності на металеву конструкцію-гараж, площею 16,5 кв.м., що розташований на будинковій території будинку № 61 по вул. С. Ядова в м. Одесі.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3, яка представляє інтереси відповідачки ОСОБА_2 просила прийняти зустрічний позов до спільного розгляду. Вона також пояснила, що відповідачці стало відомо про існування додаткового спадкового майна.

Представник позивача ОСОБА_5- ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки відповідачка мала можливість із зустрічним позовом на початку розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_4 не заперечував проти обєднання позовів в одне провадження.

Згідно ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Відповідно до ч. 3 цієї статті, вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду обєднуються в одне провадження з первісним позовом.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи той факт, що справа не розглядалась в порядку підготовчого засідання, то суд вважає, що відповідач має право подати зустрічний позов.

Суд вважає, що оскільки зустрічний позов пов'язаний із предметом позовних вимог, а саме спадкового майна, що залишилось після ОСОБА_7, то даний позов не обхідно прийняти до спільного провадження.

Керуючись ч. 2 ст. 193 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Прийняти до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно.

2.Обєднати в одне провадження ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості автомобіля, а також зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя