АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 682/3515/17
Провадження № 22-ц/792/299/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар - Лапко Ю.В.

за участю: апелянта - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/3515/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2017 року (суддя Шевчук В.В.) про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: приватний нотаріус Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельський Юрій Петрович про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просив встановити факт, що обтяження №10468637; тип обтяження: арешт нерухомого майна; об'єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; занесене до Реєстру реєстратором Одеської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, не стосується ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

В обґрунтування вимог зазначив, що 04 жовтня 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю.П. для отримання консультації щодо подальшого нотаріального посвідчення договору застави нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1) для оформлення в майбутньому кредиту. Нотаріус повідомив, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на все нерухоме майно громадянина ОСОБА_1 накладено арешт. В подальшому з'ясовано, що в Першому Суворівському відділі ДВС у м.Одеса Головного територіального управління юстиції на виконанні перебувало виконавче провадження щодо примусового виконання судового наказу Суворівського районного суду м. Одеса №2-н-1119/09 від 24.04.2009 року про стягнення коштів з ОСОБА_1. При цьому ідентифікаційний номер боржника в матеріалах виконавчого провадження був відсутній. Так як державним виконавцем не зазначено ідентифікаційних відомостей боржника, нотаріус не може встановити належність чи неналежність відповідних заборон заявнику. У зв'язку з цим, заявник позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном.

__________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Шевчук В.В.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія - ухвала

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що висновок суду про наявність спору про право є передчасним.

Апелянт ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельський Ю.П. повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився.

Заслухавши учасника справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що

апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами 2 і 3 статті 234 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали) встановлено перелік справ, які розглядаються в порядку окремого провадження. До таких справ відносяться справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Таким чином, для підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, ця особа вправі звертатися до суду в порядку окремого провадження.

Як передбачено ч. 4 ст. 256 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали) суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Із змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що він звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту відсутності обтяження майна заявника, з метою захисту своїх прав та інтересів при вирішенні питання щодо здійснення ним права безперешкодного розпорядження належним йому об'єктом нерухомого майна.

Також, заявник ОСОБА_1 посилається на те, що через допущене державним виконавцем внесення недостатніх відомостей про боржника він позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном. Крім того, заявник зазначає, що він не є тією особою, на майно якої накладено арешт, а відсутність індивідуального ідентифікаційного номеру унеможливлює ідентифікацію особи, майно якої обтяжене. Отже, фактично йдеться про встановлення того факту, що ОСОБА_1 на майно якого накладено арешт, не є тотожньою із заявником особою.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право на розпорядження майном, який не підлягає вирішенню в порядку окремого провадження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2017 року про відмову у відкритті провадження залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Повна постанова складена 06 лютого 2018 року.

Головуюча /підпис/ Т.В.Спірідонова

Судді: /підпис/ А.В.Купельський

/підпис/ Т.О. Янчук

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.В. Спірідонова