Справа №705/3913/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Романовій О.М..

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним.

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та за позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики (головуючий суддя Кімстачов О.С.) та в межах провадження по даній цивільній справі 27 травня 2016 року суддя Кімстачов О.С. виніс ухвалу про роз»єднання відповідних позовів, виділивши їх в самостійні позови та 27 травня 2016 року виніс ухвалу про прийняття до провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В послідуючому, 03 жовтня 2016 року , за результатом розгляду заяви ОСОБА_2 про відвід судді Кімстачова О.С., - судом було постановлено ухвалу про задоволення заяви про відвід судді Кімстачова О.С.

За результатом повторного автоматизованого розподілу відповідної цивільної справи, вона була визначена до розгляду судді Уманського міськрайонного суду Ребрині К.Г., якою 06 жовтня 2016 року було винесено ухвалу про прийняття справи до провадження і 06 жовтня 2016 року було задоволено самовідвід.

За результатом повторного автоматизованого розподілу відповідної цивільної справи, 07.10.2016 року вона була визначена до розгляду судді Уманського міськрайонного суду Горячківській Л.В., якою 11 жовтня 2016 року було винесено ухвалу про прийняття справи до провадження. 26 грудня 2016 року по даній справі суддею Горячківською Л.В. було задоволено заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Горячківської Л.В. Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2016р.,-«…призначення не відбулося. Не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи…». Відповідно до протоколу про повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями від 10.01.2017 року, справу було визначено до розгляду судді Мазуренко Ю.В., оскільки судом було задоволено заяву про відвід судді Горячківської Л.В.

11 січня 2017 року суддею Мазуренко Ю.В. було винесено ухвалу про прийняття відповідної цивільної справи до провадження та вона була призначена до розгляду на 26 січня 2017 року. В послідуючому справа неодноразово призначалася до розгляду та 19 квітня 2017 року судом було винесено ухвалу про об»єднання в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, у зв»язку з поданням відповідачем ОСОБА_5 зустрічного позову.

Станом на 08.02.2018 року справа не розглянута, при цьому вона неодноразово призначалася до розгляду ( з врахуванням навантаженості в Уманському міськрайонному суді на працюючих суддів). При цьому судом була визнана обов»язковою участь позивача по первісному позову ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Відповідно до п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Позивач по первісному позову та відповідач по зустрічному позову ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про місце, дату і час проведення судового засідання, - в судове засідання повторно не з»явився. Одночасно, на адресу суду він 30.11.2017 року (вх. № 24851) подав заяву про розгляд справи без його участі достовірно знаючи, що судом його явка в судові засідання була визнана обов»язковою.

Представник позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову - ОСОБА_6, будучи належним чином повідомлена про місце, дату і час проведення судового засідання, - в судове засідання не зявилася ( при цьому судове засідання розпочалася із запізненням по поважним причинам ( перебування судді у нарадчій кімнаті по попередній справі) і представник позивача ОСОБА_1 на час призначений для розгляду була в приміщенні суду та була повідомлена секретарем судового засідання про затримку судового засідання, у зв»язку з перебуванням судді Мазуренко Ю.В. в нарадчій кімнаті). При цьому представник позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову - ОСОБА_6, також булу повідомлена, в черговий раз, в судовому засіданні 19 грудня 2017 року про необхідність обов»язкової явки позивача ОСОБА_1 в судове засідання за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлена про місце, дату і час проведення судового засідання, - в судове засідання повторно не зявилася. При цьому 19.12.2016 року ( день проведення попереднього судового засідання) вона через канцелярію суду особисто подала заяву про неможливість явки в судове засідання у зв»язку із станом здоров»я і підтверджуючих документів до відповідної заяви не додала. В судове засідання призначене на 08.02.2017 року ОСОБА_2 повторно не з»явилась і при цьому через канцелярію суду сестра ОСОБА_2 надала заяву про неможливість її явки в судове засідання у зв»язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні ( до вказаної заяви було додано заяву і ОСОБА_7О.), однак знову підтверджуючих документів до відповідних заяв на підтвердження факту перебування позивача по зустрічному позову ОСОБА_7О на стаціонарному лікування не було додано, а доданий документ з приводу стану здоров»я - не містять посилань на відповідні факти. За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання причин неявки ОСОБА_2 в судові засідання поважними.

Представник відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову ОСОБА_8,будучи належним чином повідомлений про місце, дату і час проведення судового засідання, - в судове засідання повторно не з»явився і про причини неявки суд не повідомив.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку поважних причин неявки до суду, однак зобов'язує суд оцінювати неявку до суду у кожному конкретному випадку залежно від підстав поважності наведених причин з тим, щоб забезпечити учасника процесу конституційною гарантією змагальності у процесі та доведення суду переконливості своїх доводів (п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи, зявлятися в судове засідання за викликом суду, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 210 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Зазначені норми ЦПК України, встановлюють обовязок зявлятися в судові засідання саме позивача, незалежно від можливості явки в судове засідання його представника. Позивач є самостійною процесуальною особою в цивільній справі.

Пунктом 3 ч.1 ст.257 ЦПК України, встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявиться в судове засідання або не повідомить про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності ( за виключенням випадку коли його не зявлення перешкоджає вирішенню спору). В даному випадку, з врахуванням предмету та підстав первісного позову, беручи до уваги тривалість провадження по справі та процесуальну поведінку позивача по первісному позову, суд констатує факт ігнорування позивачем виклику до суду, який, не дивлячись на наявність ухвали суду про його обов»язкову участь в судовому засіданні, - подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність за участю його представника.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, суд приходить до висновків, що позивач по первісному позову ОСОБА_1 та позивач по зустрічному позову ОСОБА_9 були повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, однак ні 19.12.2017 року, ні 08.02.2018 року в судові засідання не зявилися, не виконавши належним чином їх процесуальних обовязків.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що нормами ЦПК України встановлений строк розгляду справи 60 днів, судом вжиті всі заходи щодо розгляду справи та повідомленні учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про умисне затягування розглядом справи та неявки в судові засідання без поважних причин позивача по первісному позову ОСОБА_1, тому справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки позивач, який має самостійний процесуальний статус і обовязок зявлятися до суду, повторно не зявився, в судові засідання без поважних причин, при цьому будучи належним чином повідомленим про судові засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Беручи до уваги вищевикладене, той факт, що нормами ЦПК України встановлений строк розгляду справи 60 днів, судом вжиті всі заходи щодо розгляду справи та повідомленні учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про умисне затягування розглядом справи та неявки в судові засідання без поважних причин позивача по зустрічному позову ОСОБА_9, тому справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки позивач, яка має самостійний процесуальний статус і обовязок зявлятися до суду, повторно не зявилася в судові засідання без поважних причин при цьому будучи належним чином повідомленою про судові засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Таку поведінку та відношення до своїх процесуальних прав та обовязків зі сторони позивача по первісному позову ОСОБА_1 та позивача по зустрічному позову ОСОБА_9, суд розцінює як прояв повного правового нігілізму, тобто, деформаційного стану правосвідомості особи, який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів, однак виключає злочинний намір.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є підстави для постановлення ухвали про залишення первісної та зустрічної позовних заяв без розгляду в звязку з повторною неявкою позивача по первісному позову ОСОБА_1 та позивача по зустрічному позову ОСОБА_9 в судові засідання.

При цьому суд розяснює позивачам можливість відповідно до ст. 257 ЦПК України повторно звернутися до суду з відповідною позовною заявою в загальному порядку.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 131, ст. 223, п. 3 ч.1 ст.257, ст.ст. 353, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (первісний позов) про стягнення боргу за договором позики залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (зустрічний позов) про визнання правочину недійсним залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданабезпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Мазуренко