Справа № 372/4474/13-ц
ухвала

Іменем України

06 лютого 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Болобана В.Г.,

за учсті секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. В якій зазначив, що він є боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого Обухівським районним судом Київської області на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 10.02.2015 року у справі № 372/4474/13-ц, яким було звернуто стягнення на нерухоме майно: земельну ділянку площею 14,85 га кадастровий номер :05:028:0101, що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 151110Z63 від 19.03.2010 року та належала заявнику (боржнику) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ 346999 від 09.10.2009 року, звернувся до суду з заявою про визнання вказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з тієї підстави, що рішенням суду у справі № 372/2464/13-ц визнано недійсним державний акт серії ЯИ 346999 від 09.10. 2009 року на право власності на земельну ділянку площею 14,85 га кадастровий номер :05:028:0101 та зазначена земельна ділянка повернута в постійне користування ДП «Київське лісове господарство». Посилаючись на вищезазначені обставини, заявник просить його заяву задовольнити, оскільки вважає, що на даний час у нього обєктивно відсутнє право на земельну ділянку, яка передана в іпотеку, власником якої є держава в особі ДП «Київське лісове господарство», а тому відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» шляхом звернення стягнення на вищезазначену земельну ділянку.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви, просив заяву задовольнити.

Представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заперечив проти задоволення заяви, надавши суду пояснення, аналогічні тим, що містяться в письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи.

Представник ДВС в судове засідання не зявився.

Вивчивши матеріали заяви, справу № 372/4474/13-ц, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.02.2015 року у справі № 372/4474/13-ц за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки було звернуто стягнення на нерухоме майно: земельну ділянку площею 14,85 га кадастровий номер :05:028:0101, що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 151110Z63 від 19.03.2010 року, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ 346999 від 09.10.2009 року.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12.01.2015 року у справі № 372/2464/13-ц визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені 28.12.2007 року, за якими ОСОБА_1 набув права власності на земельні ділянки та відповідний державний акт серії ЯИ 346999 від 09.10. 2009 року на право власності на земельну ділянку площею 14,85 га кадастровий номер :05:028:0101 та зазначена земельна ділянка повернута в постійне користування ДП «Київське лісове господарство».

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.05.2015 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 12.01.2015 року у справі № 372/2464/13-ц в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, укладених 28.12.2007 року за якими ОСОБА_1 набув права власності на земельні ділянки скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог, в іншій частині рішення Обухівського районного суду Київської області від 12.01.2015 року залишено без змін.

Ухвалою ВССУ від 26.06.2015 року у відкритті касаційного провадження у справі № 372/2464/13-ц представнику ОСОБА_1 відмовлено.

Згідно з розясненнями, наданими ВССУ у п.5 Узагальнень «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обовязку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у звязку з нововиявленими обставинами, виконавчий лист ще не виконаний. Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обовязок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобовязань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги пятої ЦК. Так, зобовязання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; предявлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на предявлення цього листа до виконання.

Згідно з положеннями ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України відповідно до ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, укладений Іпотечний договір наразі є чинним, відповідно до положень ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека є дійсною і не припинена, що свідчить про наявність зобов'язань Заявника перед Банком щодо погашення заборгованості за Кредитним договором.

Як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» (лист від 01.07.2015) словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Рішення суду у справі № 372/4474/13-ц за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки не скасовано, набуло законної сили та підлягає обовязковому виконанню, а обовязки за іпотечним договором не виконані та правовідносини за цим договором не є припиненими.

Разом з цим, відповідно до вимог ч.2 ст. 432 ЦПК України, суд має право визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, у разі, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В даному випадку суд не вбачає з наведених вище обставин правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому заява ОСОБА_1 є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа від 17.03.2015 року, виданого Обухівським районним судом Київської області у справі № 372/2464/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, що не підлягає виконанню відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Болобан В.Г.