Справа № 648/3717/17
Провадження № 2/648/211/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді Рибас А.В.

за участю секретаря судового засідання Кравченко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона є власником квартири №2, розташованої за адресою: Херсонська область, смт.Білозерка, Станіславське шосе, буд.5. В даній квартирі, крім позивача, зареєстровано також місце проживання її батька, відповідача по справі, який не проживає за вказаною адресою без поважних причин з 1992 року, а існування його реєстрації порушує права позивача як власника квартири, оскільки вона вимушена сплачувати комунальні послуги за батька, який фактично не проживає в квартирі. Посилаючись на ст.ст.391, 405 ЦК України, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житлом.

В судове засідання позивачка не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в призначений час в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого Білозерською державною нотаріальною конторою 21 грудня 1991 року за №1-1651, ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: Херсонська область, смт.Білозерка, Станіславське шосеАДРЕСА_1.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов для встановлення факту проживання осіб за місцем реєстрації позивача №6910 від 23.10.2017 року, відповідач значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, Станіславське шосеАДРЕСА_1 в якості члена сім'ї позивача, проте фактично за вказаною адресою не проживає протягом тривалого часу.

Частиною першою статті 383 ЦК України, визначено що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вказане положення закону визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб та будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, яка відповідно до ст.417 ЦПК України є обов'язковою для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Відповідно положень ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як один рік відсутній за місцем своєї реєстрації, інших домовленостей між сторонами щодо користування квартирою не було, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення, передбачених ст.71 ЖК України, не встановлено, реєстрація відповідача у квартирі позивача створює останній перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном, у зв'язку з чим вказане порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову у повному обсязі та визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 12, 19, 81, 82, 141, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.383, 391, 405 ЦК України, 150 Житлового кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: Херсонська область, смт.Білозерка, Станіславське шосеАДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:НОМЕР_1, судові витрати в сумі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом 30 днів до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Рибас А.В.