РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/939/17

Провадження № 2/700/97/18

25 січня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої Добриднюк Н.О.

при секретарі Бондарчук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу №700/939/17 за позовом ОСОБА_1 до Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 21 липня 2010 року померла його мама ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яку він як спадкоємець першої черги за законом прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

Під час оформлення спадщини, від працівників Лисянської державної нотаріальної контори йому стало відомо, що ОСОБА_2 в травні 2004 року подала заяву на оформлення спадщини після смерті своєї сестри - ОСОБА_3. ОСОБА_3 померла 12.12.2003 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,69 га. ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з ОСОБА_3, доглядала її, від спадщини не відмовлялася та звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак правовстановлюючі документи не встигла переоформити на своє їмя.

Таким чином він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, прийняв спадщину, а спадкове майно яке відкрилось після смерті ОСОБА_3 не увійшло до спадкової маси. Під час звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 йому було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Тому він вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3.

Позивач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі.

Відповідач представник Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

21 липня 2010 року померла мама позивача - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яку позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом №1255 видане 12.10.2017 року державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори.

Під час оформлення спадщини, від працівників Лисянської державної нотаріальної контори позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 в травні 2004 року подала заяву на оформлення спадщини після смерті своєї сестри - ОСОБА_3, що підтверджується інформаційною довідкою Лисянської державної нотаріальної контори №19/01-16 від 11.01.2018 року. ОСОБА_3 померла 12.12.2003 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,69 га. ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з ОСОБА_3, доглядала її, від спадщини не відмовлялася та звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак правовстановлюючі документи не встигла переоформити на своє імя, що підтверджується довідкою Почапинської сільської ради Лисянського району №1267 від 11.12.2017 року та інформаційною довідкою Лисянської державної нотаріальної контори №19/01-16 від 11.01.2018 року.

Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, прийняв спадщину, а спадкове майно яке відкрилось після смерті ОСОБА_3 не увійшло до спадкової маси. Однак під час звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оскільки їх було втрачено, що підтверджується оголошенням в громадсько-політичній газеті «Понад Тікичем» від 02.12.2017 року та постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1891/02-31 від 19.10.2017 року. Тому позивач вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3.

Крім того, відповідно до інформаційної довідки Лисянської державної нотаріальної контри №18/01-16 від 11.01.2017 року інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2, яка померла 21.07.2010 року відсутні.

Згідно зі с. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно ст.1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи, що на момент відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_2 належало право власності на земельну ділянку після смерті її сестри ОСОБА_3, тому суд дійшов висновку, що за позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом, необхідно визнати право власності на вищевказану земельну ділянку, що залишилась після смерті ОСОБА_3, яка померла 12.12.2003 року.

Керуючись ст. 392, 1262, 1268,1270 ,1274, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 259-260, 264 -266, 269 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,69 га, розташованої на території Почапинської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР №028668 виданого 11.04.2002 року на імя ОСОБА_3, яка померла 12.12.2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча -