Справа № 577/281/18
Провадження № 6/577/24/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2018 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі головуючого судді Ярмак О.М.,

за участі секретаря Цуканової О.В.,

державного виконавця Назаренка Я.О., ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області подання старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, який є громадянином України, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним зобов»язань за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 серпня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором № 143#3 від 29 жовтня 2013 року, яка утворилася станом на 20 липня 2016 року, в розмірі 71 845 грн 46 коп, а також понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1 378 грн 00 коп, всього 73 223 грн 46 коп. Своє подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Конотопському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області знаходиться виконавчий лист, виданий Конотопським міськрайонним судом Сумської області 11 жовтня 2016 року у цивільній справі № 577/3165/16-ц (2/577/1145/16) з метою виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором та понесених судових витрати у вигляді сплати судового зборуна загальну суму 73 223 грн 46 коп. Постановою державного виконавця від 1 листопада 2016 року за вказаним виконавчим документом було відкрите виконавче провадження № 52772731. Однак від виконання рішення суду боржник ОСОБА_2 ухиляється, не погашає заборгованість за виконавчим документом у добровільному порядку, незважаючи на отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, не з»являється за викликами державного виконавця. У ОСОБА_2 відсутнє майно та доходи, на які може бути звернуте стягнення. Станом на 22 січня 2018 року вимоги виконавчого документу залишаються невиконаними. Тому, відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», прохає тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов»язань за рішенням суду.

В судовому засіданні старший державний виконавець Конотопського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 подання підтримав.

Суд, вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження № 52772731, вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Встановлено, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 серпня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сбербанк» стягнута заборгованість за кредитним договором № 143#3 від 29 жовтня 2013 року, яка утворилася станом на 20 липня 2016 року, в розмірі 71 845 грн 46 коп, а також понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1 378 грн 00 коп, всього 73 223 грн 46 коп (а.с. 2).

З метою виконання вищевказаного рішення суду, 11 жовтня 2016 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області у справі № 577/3165/16-ц (2/577/1145/16) був виданий виконавчий лист (а.с. 2 ).

Постановою старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 від 1 листопада 2016 року за виконавчим листом, виданим з метою виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 серпня 2016 року було відкрите виконавче провадження № 52772731.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець обов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 вищевказаного закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов»язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров»я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Застосування таких обмежень може мати місце тільки у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Старший державний виконавець обґрунтовує своє подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України тим, що не з»являється за викликами державного виконавця, не надає інформацію про місце проживання, не подав декларацію про доходи та майно, не виконує рішення суду у добровільному порядку.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов»язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов»язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов»язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов»язок у нього є реальні можливості, і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об»єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

У зв»язку із зазначеним, сама по собі наявність суми заборгованості за виконавчими документами або відсутність дій стосовно добровільного погашення заборгованості, відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуте стягнення, не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням.

В матеріалах виконавчого провадження № 52772731 відсутні дані про те, що боржник ОСОБА_2 отримував постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, не з»являвся на виклики державного виконавця, перешкоджав державному виконавцю у вчиненні виконавчих дій.

Державним виконавцем взагалі не вжиті заходи щодо встановлення місця реєстрації ОСОБА_2, зокрема, не з»ясовано з якого часу він знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, та у зв»язку з чим, місце реєстрації ОСОБА_2 на даний час.

Суд також враховує, що незважаючи на перетинання ОСОБА_2 державного кордону України, він повертався в Україну, термін дії його візи (відповідно до наданих державним виконавцем доказів) закінчився 18 травня 2017 року.

В судовому засіданні старший державний виконавець Конотопського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 пояснив, що будь-яких перешкод у вчинені виконавчих дій ОСОБА_4 державному виконавцю не чинив. Інформації про те, що боржник саме з метою ухилення від виконання рішення суду виїздив за межі України він не має.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що державним виконавцем не надано доказів того, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 серпня 2016 року, з метою ухилення від виконання вказаного рішення суду виїздив та має намір виїхати за межі України, а тому його слід тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон до виконання ним зобов»язань за рішенням суду.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», ст. 441, п. 3 ч. 2 ст. 353, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п»ятнадцяти днів з її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_5