Провадження № 2/641/21/2018 Справа № 641/4807/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого- судді - Григор'єва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільним сумісним майном подружжя, визнання права власності, визнання договору недійсним, витребування майна з незаконного володіння, вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім*єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільним сумісним майном подружжя, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила: Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без реєстрації шлюбу з травня 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_2; Визнати квартиру в АДРЕСА_1, майно, техніку та меблювання квартири в АДРЕСА_1, 61/100 частин квартири в м Харкові, АДРЕСА_2, гараж АДРЕСА_15 та автомобіль VOLKSWAGEN CADDI, 2011 р.н. білого кольору, державний номер НОМЕР_1, спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_5; Визнати недійсним договір дарування квартири в АДРЕСА_1, укладений 26 квітня 2004 р. ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, нотаріально посвідчений 26 квітня 2004р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Беседою Т.Д. в реєстрі за № 2922; Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири в АДРЕСА_1, майно, техніку та меблювання квартири в АДРЕСА_1, гараж АДРЕСА_15, автомобіль VOLKSWAGEN CADDI, 2011 р.н. білого кольору, державний номер НОМЕР_1 та 30,5/100 частин квартири в АДРЕСА_2; Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, квартиру в АДРЕСА_1 та все майно, техніку, меблювання, та особисті речі ОСОБА_1, а саме (перелічені речі, які ОСОБА_1 просить витребувати викладені в рішенні зазначені так як їх назвала ОСОБА_1.): золото: сережки з сапфіром навколо дрібні камні діамант (Італія); сережки з черн. опалом навколо якого цирконій (Харків); ланцюжок 55см колечное плетіння (Київ); ланцюжок 50см кручене плетіння (Італія); ланцюжок 60см якірне плетіння; ладанка з зображенням Миколи Угодника; кулон у вигляді монети зверху нарисована квітка; кільце з дрібними каміннями цирконію; кільце у вигляді вісімки всередині 2 камені чорного опалу і навколо невеликий цирконій; печатка овальної форми по боку візерунок (Київ); 10 шт. вартістю 25000,00 грн гроші в доларах (7000,00 доларів США), еквівалент 161000,00 грн., кожушок норка (темно коричнева по низу арнамент Розташований малюнок, 50разм ), Шуба норка (темно коричнева під пояс, 50разм), Берет норка (темно коричнева, 57разм.) Шапка норка (темно коричнева з черв. Відтінком збоку бубони, 57разм.)Дублянка довжин. (Зелена, 48-50разм.)Куртка кожан. дубляж з хутряним капюшоном 50 розміру куртка стеганная оранж., 50 розмір куртка кольорова, 50 розм. Куртка вітровка (бірюза, 50 розм.) Спортивний костюм (червоний, 48 розм.) Сукня, спідниці (шерсть, в'язані, трикотаж) 48-50 разм. Светри, кофти (шерсть, в'язані, ангора) 48-50 розміру, Взуття: чоботи черн. кожані 37р, Туреччина, чоботи черн. замш. 37р, Туреччина, туфлі светлобеж. шкіра 37р. Італія; туфлі шкір, черн, на небольш. каблуці, 37р.; босоніжки шкір. черн. на тонкетке 37р, Туреччина; босоніжки шкір. черн., з вставкою синього і коричневого кольору на небольш. каблуці, 37р, Італія, босоніжки білі на тонкетке, 37р.; босоніжки шкір, чорного кольору з зеленою вставкою, 37р. Туреччина, Косметичний набір (2 нові комп. Пудри, Франція; духи Франція; духи Іспанія), Біжутерія: намиста бірюза - 70см; намиста перли - 55см; намиста анат. чорний і синій - 90см; намиста гірський кришталь з чорним агатом - 90см; комплект сережки і кільце срібло з перлами великий круглої форми, Фен, Електролокон, Пилосос, Слайсер для нарізки ковбас, сиру і т.п., Блендер Satum, npacкa, Електром'ясорубка BOSS, Міксер, Конвектор електричні. (10 секцій). Кондиціонер LG. Газова плита, Мікрохвильова піч SAMSUNG, Дзеркало, Постільна білизна. Подушки, ковдра. Люстра, Світильники, Картина, Посуд (сервіс, вази з позолотою, фужери і чарки з позолотою, тарілки. Тумба, Ліжко 2-х спальні, Канапе, Килим, Гардіна, Набір каструль нерж., Годинники настінні, Пральна машина Zanussi, Телевізор JVC AV-DVD-VIDEO Цифровий супутниковий ресірвер. Холодильник Whirlpооl, Витяжка, стереосистема Panasonic, Колонка газова Bosch JUNKERS, Стінка 4-х секц., на користь ОСОБА_1 та вселити ОСОБА_1 у квартиру в АДРЕСА_1.

В обгрунтування позову зазначила, що з 1993 року вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_5. Вони не перебували у шлюбі між собою, а також не перебували у будь-якому іншому шлюбі. Спільних дітей не у них немає. Під час спільного проживання з ОСОБА_5 з 1993 року ними за спільні кошти та спільною працею було придбано наступне майно: 22.07.1997 року однокімнатна квартира в АДРЕСА_3, в якій вони мешкали спільно, з 1997 по 2015 роки: майно, техніку та меблювання квартири в АДРЕСА_3, протягом 1996-1999 років: 61/100 частин квартири в АДРЕСА_4, 18.01.2005 року гараж АДРЕСА_15, 19.02.2013 року автомобіль Volkswagen Caddi, 2011 року випуску білого кольору, державний номер НОМЕР_2. На протязі 22 років вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільною участю та коштами розвивали спільний бізнес по торгівлі автозапчастинами на авторинку «Автоград». ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік ОСОБА_5 помер. Відповідачі та колишня дружина покійного чоловіка її обікрали, а 18.04.2015 року у протиправний спосіб вигнали її з квартири, яку вони спільно придбавали з чоловіком, в якій знаходяться всі її особисті речі, документи, цінності, майно, кошти, позбавивши її всього нажитого за 22 роки. Відповідачі 18.04.2015 року змінили замки на вхідні двері квартиру, та з цього часу до квартири її не впускають. З приводу протиправних дій відповідачів вона звернулась до правоохоронних органів, в процесі досудового розслідування кримінального провадження за її заявою виявилось, що ОСОБА_3 має договір дарування їх спільної з чоловіком квартири в АДРЕСА_3, який ОСОБА_5 ніколи не укладав та про існування якого укладеного начебто у 2004 року до його смерті нікому відомо не було. Даний договір було укладено без її згоди, а таким чином є недійсним.

ОСОБА_4 не погодившись з позовом ОСОБА_1 подала зустрічний позов в якому зазначила, що вона знаходилась з ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі з 10.11.1979 року по 31.03.1994 року. Від даного шлюбу вони мають двох синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 31.03.1994 року їх шлюб було розірвано, однак після цього вони продовжили проживати разом однією сім'єю, вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, разом з чоловіком вони займались спільним бізнесом. Діти були разом з ними та також допомагали їх в роботі. Все майно, яке було нажито за цей час і до смерті чоловіка придбавалося за їх спільні кошти. З 1979 року вони з чоловіком проживали по АДРЕСА_2 з його батьками, після їх смерті квартира стала належати їм. ОСОБА_5 належало 37/100 частин зазначеної квартири. Впродовж сімейного життя нею з чоловіком у 1997 році була придбана за сумісні кошти однокімнатна квартира АДРЕСА_1. Квартира спочатку придбавалася з ціллю наступного дарування одному із синів, що в подальшому і було зроблено чоловіком. Впродовж з 1997 року по день смерті вони за сумісні кошти придбавали техніку та меблювання для квартири. Також у 1993 році вони разом з чоловіком за сумісні кошти придбали гараж АДРЕСА_15, також в 2013 році вони з чоловіком за сумісні кошти придбали автомобіль Volkswagen Caddi, 2011 року випуску білого кольору, державний номер НОМЕР_2. У технічний паспорт вписаний їх син ОСОБА_2 з правом керування. Цим майном, квартирою, гаражем, автомобілем, неправомірно заволоділа ОСОБА_1, що заявляє свої права на це майно як цивільна дружина ОСОБА_5 По факту неправомірного заволодіння ОСОБА_1 належним їй та її синам майном вони звертались до правоохоронних органів. Просить суд встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 31.03.1994 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати техніку та меблювання квартири АДРЕСА_6 автомобіль Volkswagen Caddi, 2011 року випуску білого кольору, державний номер НОМЕР_2, гараж АДРЕСА_15, 37/100 частин квартири АДРЕСА_2 спільним сумісним майном померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_4, визнати право власності за ОСОБА_4 на ? частини гаража АДРЕСА_15, автомобіля Volkswagen Caddi, 2011 року випуску білого кольору, державний номер НОМЕР_2 , техніки та меблюванні квартири АДРЕСА_1, на 18,5/100 частин квартири АДРЕСА_2, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 автомобіль Volkswagen Caddi, 2011 року випуску білого кольору, державний номер НОМЕР_2 та гараж АДРЕСА_15 на користь ОСОБА_4.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позов в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позові, зазначила, що заперечення відповідача є безпідставними, суперечать нормам матеріального права і не підтверджені належними та допустимими доказами, грунтуються на припущеннях та домислах. Під час виступу в судових дебатах, які проводились після повернення до з'ясування обставин необхідних для розгляду справи, а саме: щодо з'ясування питання щодо квартири по АДРЕСА_2, представник позивача намагалася змінити підстави позову та просила визнати, що майно придбане до 2004 року є об'єктом спільної сумісної власності праці осіб, зазначила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 внаслідок спільних індивідуальних трудових зусиль та доходів які вони отримували, об'єднали для набуття спільного майна, однак надані пояснення не прийняті судом до розгляду, оскільки згідно ст. 31 ЦПК України (в редакції 2004 року) подання заяви про зміну підстав та предмету позову можливо тільки до початку розгляду справи по суті. Про дані обставини як обґрунтування позову представник позивача заявила лише 17.01.2018 року, до цього часу починаючи з дня подачі позову, а саме з 06.05.2015 року, представником позивача та позивачкою про дані обставини суд та учасники процесу не повідомлялись. Крім того судові дебати, які проводились 17.01.2018 року були проведені лише в частині з'ясування питання стосовно квартири по пров. Білостоцькому. До цього судові дебати були проведені 18.12.2017 року.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечували, зазначили, що викладені в ньому обставини не відповідають дійсності, просили в його задоволені відмовити, позов ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав заяву с проханням розглядати справу за його відсутності, в задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити, позов ОСОБА_4 просив задовольнити. В письмових поясненнях зазначив, що йому та брату було відомо про існування ОСОБА_1, вона була коханкою батька, однак як запевнив їх батько, для нього єдиною родиною завжди будуть залишатись вони з братом та їх матір ОСОБА_4 В 1994 році батьки фіктивно розлучились, оскільки хотіли покращити своє житлове становище, однак в цей час померли бабуся та дідусь, після чого звільнилась жила площа за адресою: АДРЕСА_2. Оскільки у них родині нічого не змінилось, вони вирішити проживати без реєстрації шлюбу. ОСОБА_4 не знала про існування ОСОБА_1 В 1997 році батьки придбали квартиру АДРЕСА_1, цю покупку вони пояснили тим, що потім, коли у них з братом будуть свої родини, щоб вони проживали окремо. Іноді батько ночував у зазначеній квартирі та інколи вони там бачили ОСОБА_1, однак це було не постійно. У них до ОСОБА_1 було не дуже гарне відношення, однак вони це скривали, оскільки батько їх запевнив, що зв'язок з не нею не має серйозного характеру. З моменту придбання квартири по пр. Гагаріна батьки займались її благоустроєм, щоб потім все було готове до його вселення. В 2004 року він навчався в Національному університеті внутрішніх справ, який знаходився біля вказаної квартири. 26.04.2004 року батько сказав, що вони поїдуть до нотаріуса, щоб оформити договір дарування. В 2008 році він одружився з ОСОБА_11 та батьки їм пропонували переїхати на квартиру по пр. Гагаріна, однак на той час в них була маленька дитина та їм було зручніше проживати по пров. Білостоцькому, крім того батьки його дружини проживають в Ізраїлі та вони всі ці роки живуть на дві країни. Коли батько помер він був в Ізраїлі. Коли він приїхав, то дізнався, що ОСОБА_1 хоче заволодіти майном його родини. Йому відомо, що батько бажав розірвати стосунки з ОСОБА_1, однак остання його не хотіла відпускати.

Третя особа ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні, проти позову ОСОБА_1 заперечували, зазначили, що викладені в ньому обставини не відповідають дійсності, просили в його задоволені відмовити, позов ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

22.07.1997 року ОСОБА_5 придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 про що уклав з ОСОБА_12, яка діяла за себе та неповнолітніх дітей ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 договір купівлі-продажу, який посвідчений державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори, реєстровий номер № 4-1704. Продаж квартири здійснений за 3600,00 грн.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкові реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть НОМЕР_3.

На підставі рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної ради м. Харкові від 21.12.2004 року за № 306-21 ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на гараж АДРЕСА_15 від 18.01.2005 року.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП «ХМ БТІ» за № 9872288, зазначено що за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_15.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого ВРЕВ № 1 ГУМВСУ Харків, зазначено що ОСОБА_5 є власником автомобіля Volkswagen Caddi, 2011 року випуску білого кольору, державний номер НОМЕР_2, дата реєстрації 19.02.2013 року.

26.04.2004 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, про що було укладено договір дарування, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Бєсєда Т.Д., реєстровий номер № 2922.

Згідно договору купівлі-продажу від 13.03.1999 року вбачається, що ОСОБА_3 ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_17 24/100 частин квартири АДРЕСА_2. Договір посвідчений державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори Зімницькою В.П., реєстровий номер № 2-437.

Згідно виписки з протоколу № 65 засідання адміністрації та профкому «Турбоатом» вирішено відкрити особовий рахунок на кімнату площею 19,1 кв.м в квартирі АДРЕСА_11 на ім'я ОСОБА_4 - основна, ОСОБА_3- син. В протоколі зазначено, но ОСОБА_4 працює на заводі не працює, з родиною 4 особи (вона, двоє дітей, колишній чоловік) проживає у трикімнатній квартири АДРЕСА_11 та займає одну кімнату.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.07.1996 року зазначено, що ОСОБА_5 належить 37/100 частин квартири АДРЕСА_2.

ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєстровані як фізичні особи-підприємці, згідно наданих податкових декларацій вид діяльності - роздрібна торгівля з лотків на ринках.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано 31 березня 1994 року про що Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова видано свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_4.

Згідно відповіді Першої Харківської державної нотаріальної контори від 07.07.2015 року зазначено, після смерті ОСОБА_5, який постійно проживав в АДРЕСА_2 до нотаріальної контори 20.04.2015 року звернувся син спадкодавця ОСОБА_2, 20.04.2015 року із заявою про відмову від спадщини на користь сина спадкодавця ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_3, 15.06.2015 року ОСОБА_4 звернулась з заявою про прийняття спадщини, 01.07.2015 року звернулась ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 надані суду розписки від 20.05.2006 року про те, що ОСОБА_1 взяла в борг у свого батька 3000 доларів США , для закупівлі автозапчастин на ринках «Автоград» та «Лоск», від 09.10.2001 року про те, що ОСОБА_1 взяла в борг у свого батька 2000 доларів США для розвитку бізнесу, від 07.01.2004 року про те, що ОСОБА_1 отримала від батька фамільні коштовності, від 15.08.1998 року про те, що ОСОБА_1 отримала від батька 1200 доларів США для придбання гаража в ГСК «Ветеран-3», за адресою: АДРЕСА_15, від 21.07.1997 року про отримання ОСОБА_12 від ОСОБА_1 3000 доларів США за придбання квартири АДРЕСА_1, від 19.07.1997 року про те, що ОСОБА_1 отримала від батька 6500 доларів США для придбання квартири та автомобіля, від 18.06.1994 року про те, що ОСОБА_1 отримала від батька 2000 доларів США для розвитку бізнесу.

Судом були з СВ Слобідського ВП ГУ ПН в Харківській області були витребувані копії матеріалів кримінального провадження № 0000801 від ІНФОРМАЦІЯ_2 за фактом смерті ОСОБА_5. Згідно протоколу огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що огляд відбувався в присутності ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.01.1994 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що сім'я збережена бути не може, оскільки у нього утворилась нова родина.

За клопотанням позивачки ОСОБА_1 були допитані наступні свідки.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що вона була дружиною ОСОБА_2 з 2007 по 2008 р., півтора роки. ОСОБА_5 проживав з ОСОБА_1 на пр. Гагаріна, вели спільне господарство. По пров. Білостоцькому бував часто, чи ночував там не знає. З родичів знає ОСОБА_19 (брат померлого) і його дружину ОСОБА_12, часто зустрічались із родичами, Їздили на рибалку. Її батьки знали, що у ОСОБА_5 інша сім»я - ОСОБА_1 ОСОБА_4 було відомо про ОСОБА_1 ОСОБА_7 представляв ОСОБА_1 усім як другу жінку ОСОБА_5 На весіллі ОСОБА_10 і ОСОБА_2 була присутня ОСОБА_1 у якості дружини ОСОБА_5 Бувала із колишнім чоловіком у гостях в кв. на пр. Гагаріна у ОСОБА_5 і ОСОБА_1, там відбувався ремонт. ОСОБА_1 проживала у цій квартирі. У ОСОБА_1 були якісь прикраси, які точно не знає. В період 2006-2008 років, що їй відомо, бачила ОСОБА_1 на ринку «Автоград», вона там працювала, там же працювали і ОСОБА_7 і ОСОБА_4 Свідок ОСОБА_10 влітку кожного дня їздили на авторинок. На святах завжди була присутня ОСОБА_1 як дружина ОСОБА_5, колись навіть були і батьки ОСОБА_1. ОСОБА_4 на відпочинках на природі ніколи не була. В гостях на пр.. Гагаріна була 5-6 разів, по пров. Білостоцькому разів 10. Їй відомо, що гроші для купівлі квартири по пр.. Гагаріна ОСОБА_5 позичав у батьків ОСОБА_1 Ніколи не чула, що квартира придбавалась для сина ОСОБА_20.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 пояснив, що знав ОСОБА_5 з 2002 року, товаришував з ним, знайомий з ОСОБА_1 з 2007 року. Познайомився із нею у гаражному кооперативі «Ветеран 3», що на пр. Гагаріна. ОСОБА_5 казав свідку, що ОСОБА_1 його дружина, проживають з нею разом. ОСОБА_1 допомагала ОСОБА_5 вести справи, бухгалтерію у гаражному кооперативі. У ОСОБА_5 був автомобіль Опель, на його купівлю він позичав гроші у тещі, в якому році це було, не пам'ятає.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_22 пояснила, що є подругою ОСОБА_1, вона і її чоловік хрещені батьки ОСОБА_1 ОСОБА_5 і його сина ОСОБА_7 бачила 1 раз, ОСОБА_3 не знає. ОСОБА_1 і ОСОБА_5 жили разом з 1993 року в квартирі на пр. Гагаріна, яку спочатку знімали, а потім купили, також купували автомобіль, який не знає, побутову техніку (музикальний центр, телевізор). Чоловік свідка і ОСОБА_5 були друзями з 1980 року. Вони часто їздили сім'ями в гості. ОСОБА_5 називав ОСОБА_1 дружиною. ОСОБА_1, як відомо свідку, працювала з ОСОБА_5 на авторинку «Автоград» з середини 90-х років до 2000 року, бачила там ОСОБА_22.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_24 пояснив, що знав ОСОБА_5 і ОСОБА_1 з 1996 року як подружжя, познайомився при будівництві гаражів у кооперативі «Ветеран 3», де з часом ОСОБА_5 став головою. ОСОБА_1 працювала у кооперативі, допомагала із документацією. Кожного дня зустрічав ОСОБА_5 у кооперативі біля 06.30 -07.00 годин, окрім днів, коли він (ОСОБА_5) їздив на закупівлю товару. Ввечері свідок бачив, що ОСОБА_5 йшов додому. Десь двічі на тиждень вони йшли з гаражів додому разом, пр. Гагаріна. По їх спілкуванню і поведінці свідку було зрозуміло, що це чоловік і дружина. Чув від них розмови про поїздки до батьків ОСОБА_1. У них був автомобіль білого кольору, фургон. Свідку відомо, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 намагались отримати доступ до гаражу, але їх не допустили.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_25 пояснила, що проживає по АДРЕСА_1, з 1968 року, познайомилась з ОСОБА_5 і ОСОБА_1 біля 20 років тому, коли вони почали проживати в цьому будинку у кв. 30. Вони проживали там постійно. Часто їх бачила, коли зранку йшли до роботи і повертались, у них був автомобіль, іномарка, яку ОСОБА_5 зберігав у ГБК «Ветеран 3». Бувала у них в гостях, бачила їх речі вдома. Коли свідок кудись їхала, залишала їм ключі від своєї квартири. Знає, що ОСОБА_5 і ОСОБА_1 робили в квартирі ремонт. ОСОБА_3 в цій квартирі ніколи не проживав. ОСОБА_4 не знає, бачила один раз після смерті ОСОБА_5 Завжди вважала їх подружжям. Знає, що вони разом працювали на авторинку «Автоград».

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_26 пояснив, що проживає по АДРЕСА_1, з 1970 року. ОСОБА_5 і ОСОБА_1 постійно проживали в кв. 30 цього будинку з середини 1990 років. Часто їх бачив зранку, як виходили з під»їзду, потім ввечері заходили, так як свідок проживає поруч. Завжди вважав їх сім»єю. У них були різні автомобілі: Жигулі, Рено, Опель, Кіа. Для купівлі автомобіля Кіа, ОСОБА_5 позичав гроші у батька ОСОБА_1 3000 доларів США. Знає, що працювали на авторинку «Автоград». ОСОБА_5 казав свідку , що гроші на придбання квартири дали батьки. ОСОБА_4 і синів ОСОБА_5 не знає. Про дарування квартири не знає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_27 пояснив, що У 1997-1998 роках через ОСОБА_12, з якою разом працював, познайомився у 1994 році з ОСОБА_5 і ОСОБА_1, коли був у гостях у ОСОБА_19, брата померлого. Свідку відомо, що ОСОБА_5 і ОСОБА_1 проживали разом у квартирі по пр.. Гагаріна, де свідок був один раз у них в гостях.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_1 знає з 1994 року, вона разом з ОСОБА_5 бувала у неї в гостях, приблизно раз на тиждень свідок залишалась у них вдома на ночівлю. З 1996 року вона працювала на авторинку «Автоград» у ОСОБА_5, разом працювала і ОСОБА_1 ОСОБА_5 і ОСОБА_1 проживали разом, постійно , на АДРЕСА_1. По пров. Білостоцькому ОСОБА_5 не жив.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_28 пояснила, що працює в ГБК «Ветеран 3» з 2011 року. ОСОБА_5 був головою кооперативу, там також працювала ОСОБА_1, допомагала з документацією, свідок знає її як дружину ОСОБА_5 Окрім цього, знає, що вони працювали на ринку. Проживав ОСОБА_5 разом з ОСОБА_1 по пр. Гагаріна, одного разу була в них дома. ОСОБА_5 придбав автомобіль «білу іномарку», казав свідку, що гроші позичав у батьків ОСОБА_1, біля 10 тисяч доларів США. Для купівлі квартири також позичав гроші у батьків ОСОБА_1 Спілкувалась з ОСОБА_5 кожного понеділка, це був приймальний час у кооперативі, про свою колишню дружину казав погано.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_29 пояснив, що померлий ОСОБА_5 приходився йому племінником. ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_4, шлюб розірвано у 1994 році. Почав проживати з ОСОБА_1 з 1995 року у с. Перемога Харківської області, жили у флігелі в будинку бабусі, після цього знімали квартиру у двоюрідного брата в м. Харкові, потім купили 1-кімнатну квартиру по пр. Гагаріна у дружини брата ОСОБА_5 - ОСОБА_12 З ОСОБА_4 після розлучення ОСОБА_5 не жив. ОСОБА_5 працював на авторинку «Автоград», в нього були 4 контейнери, де працювали і діти. На купівлю автомобіля «Фольксваген» фургон позичав гроші у батьків ОСОБА_30 і у брата, скільки - свідку не відомо. ОСОБА_5 допомагав матеріально синам і ОСОБА_4 , по пров. Білостоцькому не проживав.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_31 пояснив, що познайомився з ОСОБА_1 у 1990 роках на авторинку «Лоск», де вона була разом з ОСОБА_5 Колись вони проживали по АДРЕСА_2. З 2010 року працював охоронцем ГБК «Ветеран 3». Постійно їх бачив разом. Був свідком купівлі автомобіля Фольксваген Кади, бачив як ОСОБА_1 передавала гроші продавцю в сумі 11500 доларів США. Підписував заяву, в якій засвідчив, що ОСОБА_5 і ОСОБА_1 проживали разом. Був присутнім, коли у 2013 році батько ОСОБА_1 передавав ОСОБА_5 9000 доларів США.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_33 пояснила, що ОСОБА_5 вона знала з 1993 року, а ОСОБА_1 з 1994 року, коли вони разом однією сім»єю проживали в с. Перемога Харківської області у будинку бабусі. ОСОБА_4 не знає. Після цього проживали у м. Харкові, знімали квартиру, потім проживали у квартирі по проспекту Гагаріна, де свідок бувала в них у гостях у 2002, 2006, 2008 роках. Багато разів ОСОБА_5 і ОСОБА_1 святкували Новий рік у свідка дома за адресою: АДРЕСА_12. До 2000 року вона з чоловіком бували на авторинку «Лоск», де працювала ОСОБА_1 ОСОБА_30 разом з ОСОБА_5, потім вони працювали на авторинку «Автоград». ОСОБА_5 допомагав матеріально ОСОБА_4 і синам. У них було сумісне майно: квартира, автомобіль, які придбавались за сумісні кошти. Під час сумісного проживання ними придбавались меблі, побутова техніка у квартиру.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_34 пояснила, що познайомилась з ОСОБА_1 у 1994 році, коли та разом з ОСОБА_5 проживали впродовж року у АДРЕСА_5, в будинку бабусі. Жили як подружжя, ОСОБА_5 називав ОСОБА_1 дружиною. Після проживали в м. Харкові. Разом ОСОБА_5 і ОСОБА_1 купили у ОСОБА_12, дружини ОСОБА_19, брат померлого, однокімнатну квартиру на пр.. Гагаріна в м. Харкові. Проживали разом до дня смерті ОСОБА_5 Придбавали автомобіль Рено, меблі і техніку у квартиру. Приблизно з 1994 року по 1996 рік вони працювали на авторинку «Лоск», після на «Автограді», де ОСОБА_5 побудував контейнери. Він розірвав шлюб з ОСОБА_4 у 1994 році і з цього часу з нею не жив, відносини між ними стосувалися лише роботи, та як з матір»ю його дітей. Пояснила, як розуміє проживання в шлюбі як чоловік і дружина, - це спільне господарство, робота, проживання в одному житлі. Зі слів ОСОБА_5, все придбавалось сумісно з ОСОБА_1, гроші на купівлю квартири їм позичали батьки ОСОБА_1 Під час проживання ОСОБА_1 були придбані носильні речі, прикраси. З ініціативи ОСОБА_5, на ринку «Автоград» почали працювати ОСОБА_4 і син ОСОБА_7, з метою допомагати їм. ОСОБА_7 було відомо, що батько проживав з ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_35 пояснив, що познайомився з ОСОБА_5 і його братом приблизно до 1996 року, вони займались одним і тим же бізнесом - торгівля автозапчастинами. Тоді ж познайомився і з ОСОБА_30 Вони проживали разом, ОСОБА_5 називав її дружиною. Як йому відомо, ОСОБА_4 на 1996 рік була ще дружиною ОСОБА_5 Свідок часто, кожного тижня, на протязі 10 років, бував у них в гостях, вони проживали на пр.. Гагаріна. ОСОБА_4 знала про існування ОСОБА_1, приїжджала в квартиру по пр. Московському, де раніше проживали ОСОБА_5 і ОСОБА_1, «розбиратися». У 1995 році свідок позичав ОСОБА_5 3000 доларів США для завдатку за квартиру на пр.. Гагаріна, які той йому повернув через 1-1,5 роки. Знає, що ОСОБА_5 також позичав гроші і у батьків ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 пояснила, що ОСОБА_5 був його рідним братом, він був одружений з ОСОБА_4 з 1978 року і проживав з нею до 1993 року. З ОСОБА_1 познайомив свідка у 1993 році і жив з нею однією сім'єю до дня смерті, на протязі 20 років, бюджет у них був спільний, вони купляли меблі, побутову техніку. У 1993-1994 роках вони винаймали житло, жили у бабусі. Дружині свідка - ОСОБА_12 належала квартира АДРЕСА_1, яку вони продали ОСОБА_5 і ОСОБА_1 за 3000 доларів США, і в якій вони постійно проживали. Гроші на квартиру вони позичали у батьків ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_5, із АДРЕСА_1, ОСОБА_7 із своїм другом, без відома ОСОБА_1, забрали речі ОСОБА_5, документацію. На авторинку «Автоград» вони працювали разом, ОСОБА_1 займалась документацією, робила інвентаризацію, і займалась домашнім господарством. ОСОБА_4 і ОСОБА_2 також працювали на ринку. Всього на ринку було 4 контейнери (кіоски). ОСОБА_1 приймала участь у вихованні дітей ОСОБА_5, їздила з ними на відпочинки, море. ОСОБА_1 була на весіллі ОСОБА_19. Усі 20 років ОСОБА_4 визнавала ОСОБА_1 як дружину ОСОБА_5 У спірній квартирі залишились речі ОСОБА_1 зазначив, що їх спільним майном вважає спірну квартиру автомобілі (Рено, Опель - продані), Фольксваген, речі, меблі побутову техніку, що знаходяться у спірній квартирі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що проживала у 1993 році у квартирі АДРЕСА_1, тоді познайомилась з ОСОБА_1 з 1994 року ОСОБА_5 ОСОБА_1 проживали в цій квартирі, до цього часу вони проживали у с. Перемога, в будинку бабусі, в районі «ХТЗ» в м. Харкові. ОСОБА_1 була дружиною померлого, у них був спільний бюджет і господарство. Зазначену квартиру ОСОБА_5 і ОСОБА_1 купили в них за 3000 доларів США, які брали в борг у батьків ОСОБА_1. У вихідні і святкові дні вони і сини померлого були у гостях у свідка. З 1995 року ОСОБА_5 лише один раз приїзджав до них у гості разом з ОСОБА_4 Сини ОСОБА_5 їздили навіть у гості до батьків ОСОБА_1 у «радгосп Елітне». У 1997 року сини ОСОБА_5 . перебували на відпочинку з ОСОБА_1 у Криму. У спірній квартирі ОСОБА_5 і ОСОБА_1 разом робили ремонт, купляли меблі, техніку. ОСОБА_4 було відомо з 1994 року, що її колишній чоловік проживає з ОСОБА_1 У 1994-1995 роках ОСОБА_5 і ОСОБА_1 працювали на авторинку «Лоск», потім «Автоград». На час смерті ОСОБА_5, у нього на ринку були 4 контейнері (кіоски). Твердження ОСОБА_4, ОСОБА_2 неправдиві. ОСОБА_5 нікому не казав, що подарував спірну квартиру, це стало відомо після смерті. ОСОБА_2 із своїм другом були у спірній квартирі 16 і 18 квітня 2015 року, всі речі ОСОБА_1 залишились в квартирі. В тому числі шуби, коштовні прикраси, гроші в сумі 3000 доларів США, деякі коштовні речі купували батьки ОСОБА_1 У 2013 році ОСОБА_5 купив автомобіль Фольксваген Кади, гроші на його купівлю позичав у батьків ОСОБА_1 На усіх святах ОСОБА_5 був присутній лише з ОСОБА_1 На поховання свідок давала 1000 грн., ще 4000 грн. позичала у родичів, з ГБК «Ветеран 3» 3000 грн., реалі затор з ринку давав гроші, ОСОБА_4 витрат на поховання не понесла. До 2014-2015 року ОСОБА_1 працювала на авторинку, після - продавала сільгосппродукцію своїх батьків, доходи йшли на потреби сім»ї ОСОБА_5, ОСОБА_30, і її батьків. На авторинку ОСОБА_5 побудував 4 контейнери (кіоски).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 пояснив, що він син брата померлого, зазначив, що з ОСОБА_1 він у гарних стосунках, він знає ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відносини у них нормальні. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 він завжди знав як чоловіка та дружину, він часто бував у них в гостях по пр. Гагаріна. ОСОБА_1 завжди була з ОСОБА_5 Йому відомо, що ОСОБА_5 їздив на пров. Білостоцький, однак так не проживав.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_36 пояснила, що ОСОБА_5 був одружений з ОСОБА_4 до 1994 року, шлюб розірвали. З цього часу ОСОБА_5 проживав однією сім'єю з ОСОБА_1, спочатку у будинку бабусі: АДРЕСА_5, потім винаймали житло у дядька ОСОБА_5 в м. Харкові, після цього винаймали квартиру по пр.. Гагаріна, яка належала ОСОБА_12 (дружина брата померлого), і яку згодом купили. Діти ОСОБА_5 знали ОСОБА_1, вона к ним добре ставилась. ОСОБА_5, його діти, ОСОБА_1 часто приїжджали у с. Премога. На канікули, свята. На похованні ОСОБА_5 ОСОБА_1 була присутня як дружина померлого. ОСОБА_1 всі - сусіди, знайомі, друзі, сприймали як дружину. Знає, вони разом працювали.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_37 пояснила, що ОСОБА_1 знає як дружину ОСОБА_5, ОСОБА_4 - як колишню дружину. ОСОБА_1 і ОСОБА_5 проживали разом у с. перемога Харківської області, у кв. на пр. Гагаріна, де вона бувала у них в гостях. Спочатку вони винаймали цю квартиру, згодом купили за сумісні кошти, кошти позичали батьки ОСОБА_1, на автомобіль також їм позичали батьки ОСОБА_1 Так свідку говорив її брат ОСОБА_5 У квартирі в них бачила меблі, техніку. Вони працювали на ринку «Автоград», продавали автозапчастини. Не була безпосереднім свідком покупки автомобілів, речей, меблів, техніки. Після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_1 просила у свідка носильні речі, пояснила, що спірну квартиру зайняли ОСОБА_4 і сини. Після розлучення ОСОБА_5 з ОСОБА_4 не жив.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_38 пояснила, що знає ОСОБА_1 як дружину померлого ОСОБА_5, вони прожили разом більше 20 років. Вони проживали з 1993 року у батьків ОСОБА_1, потім у с. Перемога Харківської області в будинку бабусі ОСОБА_5, потім винаймали житло у м. Харкові, по пр.. Гагаріна 1-кімнатну квартиру, яку згодом купили. Гроші в сумі 3000 доларів США на придбання квартири позичали у батьків ОСОБА_1, також у них позичали 9000 доларів США на автомобіль. Раз у 1-2 місяці приїзджали у с. Перемога у гості. На похованні ОСОБА_5 ОСОБА_1 була присутня в якості дружини. Церемонія поховання відбувалась по пров. Білостоцькому, оскільки ОСОБА_5 був там зареєстрований і свідоцтво про смерть було у ОСОБА_4 З ОСОБА_4 не проживав. На поховання гроші давали ОСОБА_1 4000 грн. і Брат померлого - ОСОБА_19

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_39 пояснила, що з 06.02.2003 року по 17.07.2011 року працювала контролером в АК «Харківобленерго», договір був укладений підприємством з ОСОБА_5 кожного місяця 09 числа вона приходила знімати показання лічильника, двері відчиняла, як висловилась свідок, - ОСОБА_40, і розписувалась за показання. Вважала їх сім»єю.

Допитаний в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_41 надав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_39

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_42 пояснила, що знає ОСОБА_1 і ОСОБА_5 як подружжя, сім»ю. з 1995, 1996 року часто бувала у них в гостях, ночувала. Вже з того часу вони проживали разом. Працювали також разом, спочатку на авторинку «Лоск», потім «Автоград», торгували автозапчастинами. Коли вона була підлітком, під час літніх канікул, постійно перебувала на авторинку, тому такі обставини їй достовірно відомі. Різні свята вони святкували разом, завжди була присутня ОСОБА_30, часто діти ОСОБА_5 , ОСОБА_4 не була. На весіллі свідка у 2001 році ОСОБА_4 не було, ОСОБА_5 був з ОСОБА_30

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_43 пояснив, що був сусідом ОСОБА_19 по АДРЕСА_7. Знає ОСОБА_1 і ОСОБА_5 як подружжя з 1994 року. Свідок був на весіллі ОСОБА_42 (племінниця ОСОБА_5.), де він був теж з ОСОБА_1

За клопотанням ОСОБА_4 були допитані наступні свідки.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_44 пояснив, що начебто, ОСОБА_1 товаришувала з ОСОБА_5, не стверджував. Офіційною дружиною була ОСОБА_4 Познайомився з ОСОБА_5 приблизно у 1995 році, він проживав по АДРЕСА_2. З ОСОБА_1 познайомився у 2002 році, вона працювала на підприємстві свідка неофіційно (клініка «Здоров»я жінки»). ОСОБА_5 проживав однією сім»єю з ОСОБА_4 У ОСОБА_5 у 1995 році був автомобіль ВАЗ 2107, пізніше Рено, Опель, якісь автомобілі ще. Він постійно піклувався про дітей. Квартиру на пр. Гагаріна придбавав для сина, оскільки він навчався в Університеті Внутрішніх справ «житло поруч». На авторинку ОСОБА_1 не бачив. Там працювали члени сім»ї ОСОБА_5. Свідок теж працював на ринку. У квартирі на пр. Гагаріна Ковальову бачив один раз, пояснив, що її роль полягала в тому, щоб накрити стіл і придбати. ОСОБА_5 проблеми сім»ї ніколи не обговорював. У квартири по пров. Білостоцькому бував у гостях, іноді три дні поспіль. Свідку не відомо чи працював ОСОБА_5 в м. Бєлгород. На ринку ОСОБА_5 побудував чотири кіоски. Йому невідомо де працювала ОСОБА_4 до роботи на ринку «Автоград» . Чи були розлучені ОСОБА_4 і ОСОБА_5, я не знав, дізнався тільки зараз в судовому засіданні. ОСОБА_5 почав проживати в квартирі по пр.. Гагаріна після її купівлі, причина переїзду з пров. Білостоцького- будівництво гаража. Був присутнім на святкуванні 50-річчя ОСОБА_5, ОСОБА_4 там присутня не була. Свідок був присутній на весіллі ОСОБА_7, також там були присутні ОСОБА_1 і ОСОБА_4 Свідок іноді відпочивав в компанії ОСОБА_1 і ОСОБА_5, ОСОБА_4 там присутня не була, діти ОСОБА_5 нормально відносились до ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_45 пояснив, що сім'ю ОСОБА_5 знає з 1979 року, в цьому ж році вони одружились, працювали на заводі «Поршень». Шлюб розірвали для того, щоб отримати ще одну квартиру, ОСОБА_4 планувала влаштуватись працювати двірником. Знає, що ОСОБА_4 працювала на ринку «Барабашово», куди її постійно відвозив і забирав ОСОБА_5 , після цього вони працювали на ринку «Автоград». ОСОБА_5 після розлучення весь час проживав по АДРЕСА_2. Після смерті ОСОБА_5 дізналась про ОСОБА_1 від ОСОБА_4 ОСОБА_5. придбали квартиру на пр. Гагаріна. ОСОБА_5 був головою гаражно-будівельного кооперативу. По пров. Білостоцькому після 1994 року ОСОБА_5 робив ремонт, свідок була у них в гостях, вони жили як сім'я. Пояснила, що вона є подругою ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_46 пояснив, що є приватним підприємцем , працює на ринку «Автоград» . Сім'ю ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 працював теж на ринку. Познайомився з ОСОБА_4 і з ОСОБА_2 у 2001 році, а почали вони там працювати у 2003-2004 роках. У ОСОБА_5 був працівник ОСОБА_47 . З 2006 по 2013 роки на ринку почав працювати ОСОБА_3 - син ОСОБА_5 ОСОБА_1 на ринку бачив два рази і один раз на риболовлі. Вона просто приходила на ринок. Першого разу побачив ОСОБА_1 з рік до смерті ОСОБА_5, він сказав, щоб я нічого про неї не казав ОСОБА_4 ОСОБА_4 я знаю як дружину ОСОБА_5 Чи перебували вони у шлюбі йому не відомо, про їх розлучення дізнався після смерті ОСОБА_5 В гостях у них не бував. ОСОБА_5 проживав біля заводу «Поршень» (пров. Білостоцький). Приблизно за 5 років до смерті ОСОБА_5, свідок дізнався, що він був головою ГБК на пр. Гагаріна. Приблизно за три роки до його смерті, свідок дізнався, що іноді ОСОБА_5 проживав в квартирі у квартирі по п.. Гагаріна. У 2013 році ОСОБА_5 вирішив придбати автомобіль Фольксваген кади , але в нього не було грошей. Свідок позичив ОСОБА_5 5000 доларів США, строком на 3 місяці, через 2 місяці він повернув борг. Гроші він позичав ОСОБА_5 на ринку у присутності ОСОБА_4 і ОСОБА_2, розписка не складалась. Свідок не знає з яких джерел ОСОБА_5 отримав 5000 доларів США які йому повернув. Свідок був присутнім при купівлі автомобіля. 17.02.2013 року після того, як ОСОБА_5 передав продавцям автомобіля 10200 доларів США (попередньо він передавав 300 доларів США), ОСОБА_5 і продавці поїхали до нотаріуса, нотаріус посвідчував документи. 19.02.2013 року ОСОБА_5 поставив автомобіль на облік в МРЕО. За які кошти були придбані кіоски, контейнери на ринку, свідку не відомо. В гостях у ОСОБА_5 не бував. З братом ОСОБА_5 - ОСОБА_19 неприязні відносини. Свідок стверджував, що 18.02.2013 року бачив ксерокопії паспорта продавця, яка була посвідчена нотаріусом. Також бачив договір купівлі-продажу автомобіля, посвідчений нотаріусом. Після питання представника ОСОБА_1 про те, що 17.02.2013 року це неділя, свідок пояснив, що вже не стверджує що 17.02.2013 року вони були у нотаріуса.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_48 пояснила, що проживає по пров. Білостоцькому, із сім'єю ОСОБА_19 познайомилась у 2002 році. Не знала, що ОСОБА_5 і ОСОБА_4 розлучені, про цей факт узнала на похороні ОСОБА_5, узнала, що у ОСОБА_5 є інша дружина. ОСОБА_5 проживав по пров. Білостоцькому, тому що, коли вона гуляла із собакою, то чула з вікна на кухні його голос. ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 працювали разом на авто ринку, якому не знає, виїжджали на роботу разом біля 07.00 годин. ОСОБА_5 будував у дворі погреб. З 2002 року заходила до квартири ОСОБА_5 2 рази, бачила там ОСОБА_5 Свята проходили у дворі разом з усіма мешканцями будинку. На питання ОСОБА_1, пояснила, що не знає, де працювала ОСОБА_4 Також пояснила, що не знає: друзів ОСОБА_5, де він ставив автомобіль, на що хворів, де проживав ОСОБА_3 Не бачила карету швидкої допомоги у дворі, не знає особисто брата ОСОБА_5

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 пояснила, що є племінницею померлого. Пояснила, що ОСОБА_1 була коханкою ОСОБА_5 У сім'ї ОСОБА_5 був свій бізнес на авто ринку «Автоград», вона працювала у них реалізатором. Приблизно у 1997 році ОСОБА_5 казали їй, що планують купити квартиру, згодом придбали квартиру у ОСОБА_12 на пр-ті Гагаріна. У 2004 році ОСОБА_5 повідомив їй, що квартиру подарував сину. На похороні дізналась від ОСОБА_4, що вона із ОСОБА_5 була розлучена. У 2001-2002 році ОСОБА_5 сказав їй про ОСОБА_1, коли свідок її побачила у квартирі на пр.. Гагаріна, сказав, що вона його коханка, а свою сім'ю він ніколи не покине. Вона часто, 1-2 рази на тиждень бувала у гостях ОСОБА_5 по пров. Білостоцькому, ОСОБА_5 їй завжди допомагав, з рідним батьком вона спілкувалась рідко.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_49 пояснив, що проживає з народження по пров. Білостоцькому, бачив ОСОБА_5 там через день, часто бував у гостях. ОСОБА_1 бачив два рази у автомобілі біля будинку, ОСОБА_2 сказав свідку, що ОСОБА_5 з нею зустрічається. Знає, що ОСОБА_5 купив сину ОСОБА_20 квартиру на пр. Гагаріна. Не знав, що за життя ОСОБА_5 був розлучений з ОСОБА_4 ОСОБА_5 працював на авторинках «Лоск» і «Автоград». У 2008-2009 роках був у квартирі по пр. Гагаріна, там бачив ОСОБА_1, там був ремонт. Чому син ОСОБА_20 не жив у цій квартирі не знає.

Крім того в судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_1 яка пояснила, що вона сумісно проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_5 з травня 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_2. Вони вели спільне господарство, у них був спільний сімейний бюджет, вони разом займались бізнесом. Хоча до 31.03.1994 року ОСОБА_5 знаходився у законному шлюбі ш ОСОБА_4, однак їх сім'я розпалася задовго до цього. ОСОБА_4 його зраджувала. На той момент у ОСОБА_5 хворіли батьки та вона допомагала про них дбати. В серпня 1993 року померла мати, в квітня 1994 помер батько. Потім вони доглядали за бабусею чоловіка та проживали в с. Перемога, Харківського району, Харківської області, на вихідні їздили займатись бізнесом на авторинок «Лоск». Гроші для розвитку бізнесу вона брала у своїх батьків. Коли вони з чоловіком проживали в с. Перемога, його діти на протязі всіх літніх канікул проживали з ними. Вона займалась доглядом дітей ОСОБА_5, їздила з ними на море. Їй відомо, що ОСОБА_4 не дуже гарно про неї висловлювалась. Вона знала, що її чоловік допомагав своїй колишній родині, вона не була проти цього та сама за можливості дбала та допомагала його дітям, однак ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 1993 року не були родиною, між ними не було стосунків притаманним родині. ОСОБА_5 допоміг колишній дружині організувати торгівлю речами на ринку «Барабашово», а старшому сину організувати торгівлю меблями. В 1995 році дружина рідного брата її чоловіка запропонувала їм оселитись в АДРЕСА_13, потім вона запропонувала придбати зазначену квартиру. Гроші на квартиру вона взяла у своїх батьків. 3000 доларів вона особисто передала ОСОБА_50 під розписку, потім вони уклали нотаріальний договір купівлі-продажу та оформили квартиру на ОСОБА_5 В 1996 році вони почали працювати на ринку «Автоград» з братом її чоловіка, після чого кожен з них став самостійно займатись бізнесом. В липні 1997 року вони з чоловіком придбали автомобіль Рено-5. З 1994 по 1998 роки вони за спільні з чоловіком кошти будували гараж в ГБК «Ветеран-3», гроші на будівництво гаража вона брала у своїх батьків. Вони користувались гаражем, в 18.01.20005 року було отримано свідоцтво про право власності на гараж. Ніколи сини ОСОБА_5 не допомагали йому лагодити автомобіль, крім того у них біля будинку по пров. Білостоцькому було два гаражних блоки, де вони зберігали речі, тому коли вони їхали на відпочинок, то приїжджали туди та пакували необхідні речі. ОСОБА_5 оплачував навчання своїх синів. Стосовно договору дарування їй нічого не відомо. Вона ніколи не давала згоди на відчуження їх спільної квартири. Оплату за квартиру вносила тільки вона. У неї були гарні стосунки з дружиною ОСОБА_3 та вона ніколи не розповідала, що ОСОБА_5 подарував її чоловіку спірну квартиру. В 2006 році одружився старший син ОСОБА_2, вони були на весіллі, під час святкування в кафе, ОСОБА_4 сиділа в стороні, а вона з ОСОБА_5 сиділа з боку родичів нареченого. Те, що ОСОБА_4 не знала про її існування є неправдою, оскільки вона була присутньою на всіх подіях родини, святкуваннях, відпочинках, похованнях та інших. Там її бачило багато людей та всі вони знали, що вона дружина ОСОБА_5 ОСОБА_4 завжди її не любила, погано про неї висловлювалася, завжди намагалась виставити її поганою в очах чоловіка та його дітей. Після смерті чоловіка ОСОБА_4 та ОСОБА_2 казали, що тепер вони з ними одна родина, але через тиждень після поховання ОСОБА_5 забули про це. Крім цього ОСОБА_4 просила не покидати її та допомогли в лікуванні сина ОСОБА_3 від наркотичної залежності. У її чоловіка були гарні стосунки з його братом. В квартири АДРЕСА_1 вони проживали на протязі 20 років, все що є в квартирі ними було придбано за спільні кошти. На придбання автомобіля «VOLKSWAGEN CADDI» гроші знову таки давали її батьки у сумі 9000 доларів США. Після смерті чоловіка вона не була в їх спільній квартирі, відповідачі змінили замки на вхідних дверях, вона не може потрапити до квартири та в неї немає доступу до її речей. З ОСОБА_5 вони не реєстрували шлюб, оскільки вважали себе чоловіком та дружиною та в цьому не було необхідності. Все майно реєструвалось на ОСОБА_5, оскільки вона вважала, що оскільки він її чоловік та голова родини, то все майно потрібно бути зареєстрованим на нього.

В судовому засіданні в якості свідка був допитаний відповідач ОСОБА_2, який підтвердив, що його батько ОСОБА_5, хоча і розірвав шлюб з його матір'ю ОСОБА_4, однак до самої смерті продовжував проживати з нею однією родиною. ОСОБА_1 була коханкою його батька, вона шахрайка. 16.04.2015 року, коли він приїхав до м. Харкова, то побачив, що квартирі АДРЕСА_14 змінені замки на дверях, в зв'язку з чим він вимушений був викликати «медвежатников» та поліцію, коли відчинили квартиру, то побачили, що в ній майже нічого немає, ОСОБА_1 одразу після смерті батька вивезла все з квартири. При житті батько завжди казав, що ОСОБА_1 є лише його захопленням, все що було придбано батьком, було придбано для їх родини ОСОБА_4, ОСОБА_1 до майна ніякого відношення немає. Крім того ОСОБА_1 було відомо, що батько подарував йому цю квартиру. В квартирі по пр. Гагаріна ніхто не жив, він там іноді зустрічався з ОСОБА_1 для розваг.

Допитана в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_4 під присягою підтвердила всі обставини викладені в нею у позовній заяві та у поясненнях наданих в судовому засіданні. Зазначила, що вони з ОСОБА_5 завжди проживали однією родиною, незважаючи на розлучення, яке було фіктивним, оскільки таким чином вони бажали покращити свої житлові умови. ОСОБА_5 завжди проживав по пров. Білостоцькому. Все майно яке придбавалось ними, було придбане для їх родини, для їх дітей. ОСОБА_1 на даний час бажає заволодіти майном її родини.

Аналізуючи показання свідків, допитаних як з боку ОСОБА_1 так і з боку ОСОБА_4 суд прийшов до висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 разом проживали за адресою: АДРЕСА_1, у них склалася стосунки притаманні родині. ОСОБА_1 знало багато родичів ОСОБА_5 та вони пояснили, що завжди вважали ОСОБА_1 дружиною ОСОБА_5 Свідки з боку ОСОБА_1 надали послідовні пояснення, які не суперечать один одному та повідомили обставини, які могли бути відомі лише під час безпосереднього спілкування в родинному колі. Крім того були допитані особи, які не є родичами або друзями родини, тобто не мали зацікавленості в надання показань на користь ОСОБА_1, однак допитані контролери АК «Харківобленерго» пояснили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали по пр. Гагаріна, вони знімали в їх квартирі показання лічильника та знали їх як чоловіка та дружину. Свідки з боку ОСОБА_4 підтверджували, що вони з ОСОБА_5 проживали як одна родина, однак показання надані ними ці обставини не підтверджують. Дійсно судом встановлено, що ОСОБА_5 проживав з ОСОБА_1, однак не втрачав зв'язок з колишньої родиною, допомагав їм, часто відвідував, у нього були гарні стосунки з синами, однак те, що ОСОБА_5 бачили по пров. Білостоцькому не може свідчити про проживання однією сім'єю з ОСОБА_4

Позивачка ОСОБА_1 просить встановити факт перебування її з померлим у фактичних шлюбних відносинах у період з травня 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто і за період, коли діяли норми КпШС України, а відповідно до зазначеного Кодексу фактичні шлюбні відносини не породжували ніяких прав та обов'язків для осіб які проживали однією сім'єю.

Правила ст.ст.22,28,29 КпШС України не застосовуються до спорів про поділ майна осіб, які живуть однією сім'єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Такі спори вирішуються згідно з п.1 ст.17 Закону України «Про власність», відповідних норм ЦК України та з урахуванням роз»ясень, що містяться у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист прав приватної власності» та п. 12 постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 1998 року, зі змінами від 15.05.2006 року.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка та жінки, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 цього кодексу.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбане спірне майно.

Відповідно до п.6 Прикінцевих положень СК України цей кодекс регулює відносини, які виникли з дня набрання ним чинності, тобто відносини, які виникли з 01 січня 2004 року. Сімейний кодекс України не має зворотної сили, тобто він не може поширюватись на відносини, які виникли до цього моменту.

Кодекс про шлюб та сім'ю України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, не містив терміну «проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу».

Так, згідно статті 6 КпШС України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), правове регулювання шлюбних і сімейних відносин в Україні здійснюється тільки державою. Визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Згідно частини 1 статті 158 КпШС України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), одруження підлягає реєстрації в державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Отже, період з травня 1993 року по 01 січня 2004 року, як період проживання однією сім'єю чоловіка ОСОБА_5 та жінки ОСОБА_1 без шлюбу, не може ґрунтуватись на нормах закону - Сімейного кодексу України, оскільки на час виникнення спірних правовідносин був чинний Кодекс про шлюб та сім'ю України.

Згідно частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України (який набув чинності з 01 січня 2004 року), сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

До заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції) заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Разом із тим згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Таким чином, з наведеного положення випливає головна ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї.

Згідно з ч. 2 ст. 74 СК України на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Оскільки квартира АДРЕСА_1 придбана 22.07.1997 року та 37/100 частин АДРЕСА_2 були приватизовані ОСОБА_5 в період, коли у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 згідно Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин та не містив терміну «проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу» та у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не виникало взаємних прав та обов'язків як це притаманно подружжю, а зазначене нерухоме майно було зареєстроване на ОСОБА_5, то воно не може бути визнаним спільним майном подружжя. ОСОБА_1 була надана розписка по те, що ОСОБА_51 отримала від неї 3000 доларів в рахунок придбання квартири АДРЕСА_1, згідно розписка ОСОБА_1 отримала вказані гроші від свого батька для придбання квартири, однак суд не може прийняти як докази вказані розписки, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу вартість квартири на момент продажу становила 3600,00 грн., які були сплачені продавцю покупцем ОСОБА_5, крім того якщо ОСОБА_1 придбавала спірну квартиру за гроші, які їй надав батько, то вона могла укласти договір купівлі-продажу квартири від свого імені, обґрунтувань, крім тих, що оскільки ОСОБА_5 був чоловіком та головою родини, все майно реєструвалось на нього.

Під час слухання справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали однією сім'єю, мали стосунки притаманні подружжю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Такого висновку суд прийшов після аналізування показання свідків, огляду наданих сторонами фотознімків. Так з доказів, які маються в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 була присутньою на всіх родинних святкуваннях, їздила з ОСОБА_5 та його дітьми на відпочинок. Судом було достовірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали за адресою: АДРЕСА_1, у них були стосунки притаманні родині, ОСОБА_1 була знайома з синами ОСОБА_5 про що свідчать чисельні фото на яких вони святкують родинні свята, їздили разом відпочивати. Якби як вказують відповідачі ОСОБА_1 була лише коханкою з якою батько мав періодичні зустрічі, то були б відсутні чисельні фотографії, на яких зображені ОСОБА_1, сини ОСОБА_5 та інші члени їх родини. На фотографіях з весілля ОСОБА_2 зображені як ОСОБА_1, яка стоїть поруч з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, яка стояла з іншого від них боку, таким чином спростовуються посилання відповідачів та третьої особи, що ОСОБА_4 не знала про існування ОСОБА_1, сини та чоловік завжди це від неї скривали.

За період проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був придбаний гараж АДРЕСА_15 та автомобіль Volkswagen Caddi, 2011 року випуску, білого кольору, державний реєстраційній номер НОМЕР_2.

Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином за ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності на ? частинку спільного майна подружжя, а саме на гараж та автомобіль.

В силу ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Статтею 717 ЦК України передбачено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Отже, виходячи з положення ст. 234 ЦК України, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, незалежно від того, в якій формі він вчинений, його нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

В постанові від 21.01.2015 року за №6-197цс14 прийнятої за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, Верховний Суд України зробив висновок, щодо застосування ст. 234 ЦК України та зазначив, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм права, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, незалежно від того, в якій формі він вчинений, у тому числі у разі його реєстрації. У зв'язку з цим позивач, який звертається із вимогою про визнання правочину фіктивним, має довести відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Також для визнання правочину фіктивним ознака вчинення його лише для вигляду має бути властива діям обох сторін правочину.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Такий правочин завжди укладається умисно. Ознака фіктивності повинна бути властива діям обох сторін правочину.

ОСОБА_1 вимагає визнання правочину недійсним, повинна довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача.

Відповідно до ч.5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презумується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, не може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених ч.1 ст. 388 ЦК України.

Позивачкою доказів того, що в момент вчинення договору дарування у сторін були відсутні наміри створити юридичні наслідки та в діях обох сторін договору була присутня ознака фіктивності, суду не надано, також не доведено позивачкою, що ОСОБА_5 не бажав укладати договір дарування. На момент укладення договору дарування ОСОБА_5 надав нотаріусу правовстановлюючі документи на квартиру, у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 не перебував, таким чином не вимагалась її письмова згода ОСОБА_1 на відчуження спірної квартири.

Таким чином не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування квартири. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо витребування переліченого майна, оскільки суду не надано доказів щодо існування такого майна та доказів, що зазначеним майном неправомірно заволоділи відповідачі у справі. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в період з 1993 року по 31.12.2013 року, та відмовити у визнанні недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, таким чином відсутні і підстави для вселення ОСОБА_1 у зазначену квартиру.

Стосовно позову ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Оскільки на підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у період з 01.01.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 склались стосунки притаманні родині, то задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині повністю виключає задоволення позову ОСОБА_4 Таким чином суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_4 в повному обсязі в зв'язку з необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ОСОБА_1 при подання позову до суду сплатила судовий збір на загальну суму 3653, 80 грн. ОСОБА_1 були заявлені вимоги як майнового так і немайнового характеру. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовним вимог ОСОБА_1, то на її користь з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1339,73 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 76-78, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 6, 22, 28, 29 КпШС України, ст.ст. 3, 21, 36, 70, 74 СК України, ст. 12, 202, 203, 215-217, 234, 388, 717 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_12 без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати гараж АДРЕСА_15 та автомобіль Volkswagen Caddi, 2011 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину гаражу АДРЕСА_15 та на ? частину автомобілю Volkswagen Caddi, 2011 року випуску, білого кольору, державний реєстраційній номер НОМЕР_2.

В задоволені позову в іншій частині - відмовити.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 В*ячеслава Олександровича, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім*єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно, визнання майна спільним сумісним майном подружжя, витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1339,73 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосереднього до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду виготовлений 29.01.2018 року.

Суддя: Б. П. Григор'єв