Дата документу 30.01.2018
Справа № 334/1042/17
Провадження № 2/334/562/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Ісакова Д.О., при секретарі Гопка Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури «Вакатов і компанія» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні працівника,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що з 27.12.2016 року вона звільнена з займаної посади в Командитному товаристві «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» на підставі ст.38 КЗпПУ.

Відповідач, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв`язку з чим з квітня 2016 року по грудень 2016 рок, тобто під час роботи на підприємстві, утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 18031,00 грн., про це свідчить довідка від 10 січня 2017 року №3, яка була видана та підписана генеральним директором та головним бухгалтером КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія».

В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів з нею розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі.

Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 18031,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 28 грудня 2016 року по 20 вересня 2017 року у розмірі 28348,22 грн.

В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. Про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно, не рідше 2-х разів на місяць.

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення.

Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що з 27.12.2016 року вона звільнена з займаної посади в Командитному товаристві «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» на підставі ст.38 КЗпПУ.

В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів з ОСОБА_1 розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі.

Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Так як за підприємством мається безспірна сума заборгованості по заробітній платі при звільненні позивача з 27.12.2016 року, яка не сплачена відповідачем на час розгляду справи, то у позивача виникло право отримати середньомісячний заробіток за час затримки виплати заробітної плати.

При визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні застосовуються вимоги п.п. 2, 3, 5, 8 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки підприємства №92 від 23.01.2017 року, середньоденний заробіток позивачки становить 156,62 грн., тому середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 28.12.2016р. по 20.09.2017р., становить 28348,22 грн.

У відповідності до ст. 117 КЗпП України, відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Судом не встановлено, що на момент звільнення позивача з роботи мався спір між сторонами про розмір належних до виплати сум.

Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Розрахунок, наданий позивачем, проведений відповідно до вимог закону та відповідачем не спростований. Відповідач не надав суду доказів відсутності вказаної заборгованості та своєї вини в затримці розрахунку.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 18031,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 28348,22 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263- 265, 280-284, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури «Вакатов і компанія» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні працівника задовольнити.

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія»» (69069, м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, буд. 13, п/р 6838, МФО 313009) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, заборгованість по заробітній платі у сумі 18031,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 28348,22 грн., а всього 46379,22 грн. (сорок шість тисяч триста сімдесят девять гривень 22 копійок).

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» (69069, м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, буд. 13, п/р 6838, МФО 313009) в дохід держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач може оскаржити рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Ісаков Д. О.