Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №318/140/15 Головуючий у 1 інстанції Васильченко В.В.
Провадження № 22-ц/778/708/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

Суддів: Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

при секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 09 листопада 2017 року у справі за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, Відділ державної виконавчої служби Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області про встановлення порядку виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, Відділ державної виконавчої служби Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області, звернулися до суду з заявою про встановлення порядку виконання судового рішення.

В заяві просили суд встановити порядок виконання рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17.02.2015 року по справі №318/140/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вселення та виселення в обґрунтування якої зазначали, що цим рішенням, яке було залишене без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13.05.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.09.2015 р., позов задоволено, а саме: виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4 з житлового буд. АДРЕСА_1 та вселено ОСОБА_5 до житлового буд. АДРЕСА_1. На теперішній час також мається рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04.10.2002 року яким подружжя «ОСОБА_3» зобов'язані передати житловий будинок ОСОБА_6 (який на той час був опікуном ОСОБА_5), а ОСОБА_6 зобов'язаний в момент передачі йому будинку виплатити одноразово подружжю «ОСОБА_3» 25805 гр. 70 коп., або суму за це майно станом на момент виконання цього рішення.

Вважають, що виконання рішення суду від 17.02.2015 року перекреслює та знецінює повністю та робить неможливим виконання рішення суду від 04.10.2002 р. Вважають, що для збалансованості інтересів як подружжя «ОСОБА_3», так і ОСОБА_5, необхідно змінити порядок виконання рішення суду, а саме: виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4 з житлового буд. АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_5 до цього житлового будинку шляхом передачі подружжям «ОСОБА_3» цього будинку ОСОБА_5 після одноразової виплати ОСОБА_5 подружжю «ОСОБА_3» 25805 гр. 70 коп. або суму за це майно станом на момент передачі йому будинку.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 09 листопада 2017 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

встановлено, що 10.11.1990 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу спірного житлового буд. АДРЕСА_1, за яким ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_3 купив зазначений будинок.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 27.10.1997 р. ОСОБА_5 був визнаний недієздатним з лютого 1990 року.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 22.12.1998 року договір купівлі-продажу від 10.11.1990 р., укладений між сторонами договору, визнаний недійсним.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04.10.2002 року подружжя ОСОБА_3 зобов'язані передати житловий будинок ОСОБА_6 (який на той час був опікуном ОСОБА_5), а ОСОБА_6 зобов'язаний в момент передачі йому будинку виплатити одноразово подружжю ОСОБА_3 25805 гр. 70 коп. або суму за це майно станом на момент виконання цього рішення.

09.06.2004 року рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області ОСОБА_5 поновлений у дієздатності.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 29.12.2008 року у справі № 6-53/2008 сторона у виконавчому провадженні № 9638196 стягувача ОСОБА_6 замінено на ОСОБА_5

Постановою начальника ВДВС Кам'янсько-Дніпровського РУЮ Запорізької області від 2705.2009 р. виконавчий лист від 04.102002 року № 2-400-002, виданий 05.11.2002 р. Кам'янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області повернений стягувачу.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області по справі № 318/140/15-ц від 17.02.2015 р, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13.05.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.09.2015 року, позов задоволено: виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4 з житлового буд. АДРЕСА_1. Вселено ОСОБА_5 до житлового буд. АДРЕСА_1.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19.11.2015 року відстрочено виконання рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17.02.2015 року в частині виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з житлового буд. АДРЕСА_1 строком на 3 роки до 19.11.2018 р.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27.01.2016 року ухвалу Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19.11.2015 року у даній справі було змінено, а саме: відстрочено виконання рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року у справі № 318/140/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вселення, виселення в частині виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з житлового буд. АДРЕСА_1 строком на 1 рік до 19.11.2016 року. В іншій частині ухвалу залишено без змін.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28.02.2017 року по справі № 318/140/15-ц за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ВДВС Кам'янсько-Дніпровський РУЮ Запорізької області про відстрочення виконання рішення суду, вимоги було задоволено частково, а саме, надано відстрочку виконання рішення суду в частині виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строком на 3 роки, в частині відстрочки виконання рішення суду про вселення ОСОБА_5 - відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17.05.2017 року ухвалу Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28.02.2015 року у даній справі було скасовано, в задоволенні заяви - відмовлено.

Статтею 14 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення ухвали) встановлено обов'язковість судових рішень до їх виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення ухвали) за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Наведений у ст. 373 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення ухвали) перелік виняткових обставин, що можуть враховуватися судом під час розгляду питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Статтею ст. 373 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення ухвали) передбачено, суд може змінити або встановити спосіб та виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що розглядаючи питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, суд не вправі змінювати зміст рішення або його суть.

Судом вірно встановлено, що предметом спору є питання вселення та виселення. Жодна позовна вимога, з якою звернувся ОСОБА_5 до суду не стосувалася питання виплати грошей.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд в резолютивній частині свого рішення по справі № 318/140/15-ц чітко зазначив про дві дії: про виселення подружжя ОСОБА_4 та вселення ОСОБА_5 Суд не вирішував питання виплати грошей, чітко дотримуючись вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Чинним цивільним процесуальним законодавством визначено, що встановлення способу виконання рішення суду може мати місце лише у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заява ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про встановлення порядку виконання судового рішення зводиться до зміни змісту рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17.02.2015 р., оскільки, вимога «вселити ОСОБА_5 до цього житлового будинку шляхом передачі подружжям «ОСОБА_3» цього будинку ОСОБА_5 після одноразової виплати ОСОБА_5 подружжю «ОСОБА_3» 25805 гр. 70 коп. або суму за це майно станом на момент передачі йому будинку» є по суті новою самостійною позовною вимогою. Між тим, як вбачається з матеріалів справи, заявники мали статус відповідачів по справі, а не позивачів, та більш того, зустрічного позову по вказаній цивільній справі не заявляли.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що відсутні передбачені законом виняткові підстави для задоволення заяви про встановлення порядку виконання рішення.

На підставі вищенаведеного суд дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заяви про встановлення порядку виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 09 листопада 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30.01.2018 року.

Головуючий:

Судді: