Головуючий у 1 інстанції Овчиннікова О.С. Єдиний унікальний номер 221/2326/17
Номер провадження 22-ц/775/41/2018(м)
Категорія 39 Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Мироненко І.П.,

ОСОБА_1,

секретар Брежнєв Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 30 жовтня 2017 року ухвалене в м. Волноваха Донецької області, у справі за позовом ОСОБА_2 до Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом посилаючись на те, що 22 липня 2013 року померла її мати ОСОБА_3 після смерті якої залишилась ? частка земельної ділянки розміром 8,320 га для сільськогосподарського призначення. Ця земельна ділянка розташована на території Новоселківської сільської ради з кадастровим номером :07:000:0443 та належала померлому сину матері ОСОБА_4, який помер 02 березня 2012 року та після смерті якого мати прийняла спадщину подавши відповідну заяву нотаріусу, але свідоцтво про прийняття спадщини не отримала. Позивачка є спадкоємицею матері за заповітом від 20 серпня 2012 року, який посвідчено Другою Маріупольською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 803. Спадщину після смерті матері вона прийняла, подавши заяву про її прийняття у Тельманівську державну нотаріальну контору. Також зазначала, що 09 грудня 2013 року Тельманівською державною нотаріальною конторою ОСОБА_5, доньці померлого ОСОБА_4, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину зазначеної земельної ділянки. На іншу ? частину земельної ділянки свідоцтво не видавалося. В теперішній час територія Тельманівського району є частково окупованою та документи Тельманівської державної нотаріальної контори залишились на непідконтрольній українській владі території тому нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтво про право на спадщину після смерті матері про що їй було видано постанову від 12 травня 2017 року. Тому просила визнати за нею право власності на ? частину спірної земельної ділянки після смерті матері.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 30 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Посилалася на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що вирішуючи зазначений спір суд першої інстанції повинен був встановити факт смерті спадкоємця, місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, склад та місцезнаходження спадкового майна та інші обставини, але суд це не зробив.

Представник Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області в судове засідання апеляційного суду не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою (а.с. 60), тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_2, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції послався на відсутність можливості встановити відомості щодо кола спадкоємців та заінтересованих осіб, чиї права можуть бути порушені у разі задоволення позову та щодо права позивачки на спадщину.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з частиною другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частини 1, 3 ст. 1223 ЦК).

Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, що бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не мешкав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що померлому 02 березня 2012 року ОСОБА_4 на підставі державного акту від 18 травня 2010 року ЯИ 423645 № 25 на праві приватної власності належала земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:0443 площею 8,3223 га (а.с. 7-11).

З постанови державного нотаріусу Тельманівської державної нотаріальної контори від 12 травня 2017 року вбачається, що після смерті ОСОБА_4 була відкрита спадкова справа за заявами про прийняття спадщини поданими його донькою ОСОБА_5 та матірю ОСОБА_3

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 22 липня 2013 року (а.с. 4), спадкоємицею за заповітом після її смерті є позивачка ОСОБА_2 (а.с. 5).

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 09 грудня 2013 року Тельманівською державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину на ? частину спірної земельної ділянки після смерті спадкодавця ОСОБА_4, померлого 02 березня 2012 року (а.с. 16).

Постановою державного нотаріусу Тельманівської державної нотаріальної контори від 12 травня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 у звязку з неможливістю зясування кола спадкоємців, які звернулись до нотаріальної контори, відсутністю оригіналів заповіту померлої та державного акту на землю на імя ОСОБА_4, які зберігаються у спадкових справах, що знаходяться на непідконтрольній Українській владі території.

Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Таким чином, відповідно до вимог закону, орган місцевого самоврядування може бути відповідачем у справі про визнання права власності на спадкове майно за відсутності інших спадкоємців.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що ? частину спірної земельної ділянки успадкувала ОСОБА_6, прийнявши спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4, а позивачка ОСОБА_2, як спадкоємиця за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, претендує на іншу ? частину земельної ділянки, яка належала померлому ОСОБА_4 і на яку померла ОСОБА_3 не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Тому підстави для задоволення позовних вимог заявлених до Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області відсутні, а відтак рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 30 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2018 року.

Судді В.М. Барков

ОСОБА_7

ОСОБА_1