АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1230/18 Головуючий 1 інст. Клименко А.М.
Справа № 644/6715/17-ц Доповідач Бурлака І.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«23» січня 2018 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Бровченка І.О., Карімової Л.В.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Державного підприємства «Завод «Електроважмаш». В обґрунтування свого позову посилався на те, що він є ліквідатором ЧАЕС І категорії, інвалідом ІІІ групи по захворюванню, пов`язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Зазначив, що в липні 1986 року під час роботи на Державному підприємстві «Завод «Електроважмаш» його призвано на військові збори як військовозобов`язаного і він виконував державне завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (військова частина № НОМЕР_1 ), які виконував до 10 жовтня 1986 року та отримав значну дозу опромінення.

Вказав, що у травні 2017 року він звернувся до відповідача з заявою щодо здійснення перерахунку заробітної плати та отримання довідки встановленого зразка, що необхідна для перерахунку пенсії та отримав її без належного визначення усіх її складових, зокрема, без зазначення премії у розмірі 400,00 крб.

В червні 2017 року він отримав відповідь № 245/1613 від 17 червня 2017 року, суть якої полягає у тому, що правових підстав для видачі довідки не має.

Вважав, що він мав право на оплату праці за роботу по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження по підвищенням до 100% тарифним ставкам і посадовим окладам, а також право на виплату премії у розмірі 400,00 крб., яку протиправно не нарахували.

Просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його заробітної плати відповідно до норм нормативно-правових актів колишнього Союзу РСР, Кабінету Міністрів УРСР, Держкомпраці України та Укрпрофради відносно оплати в зоні відчуження ЧАЕС під час ліквідації наслідків аварії та видати йому для пред`явлення в Пенсійний Фонд України довідку про заробітну плату встановленого зразка за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 08 липня 1986 року по 10 жовтня 1986 року, що складається з виплаченої заробітної плати за роботу в зоні відчуження та 400,00 крб. премії.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким його позов задовольнити у повному обсязі.

При цьому посилався на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав позовні вимоги. При цьому зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що довідку встановленого зразка йому видано без врахування премії за роботу по ліквідації наслідків на ЧАЕС у розмірі 400,00 крб., яку протиправно не нарахували.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про вручення учасникам справи судових повісток.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону та обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 не довів, що нарахування заробітної плати йому під час виконання робіт по ліквідації аварії на ЧАЄС здійснено неправильно.

Відповідно до ст.49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язані видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботу і розміру заробітної плати.

Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що видача довідок про заробіток за роботу (службу) в зоні відчуження, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами за основним місцем роботи працівників того часу.

Відповідно до пунктів 1, 3 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 вирішено виділити у розпорядження Міністерства енергетики та електрифікації СРСР для заохочення працівників підприємств, організацій та установ (незалежно від їх відомчої підлеглості), які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, кошти у розмірі 1 млн. крб. на місяць до повного завершення цих робіт. Розмір премії, що виплачується одному працівнику за рахунок вказаних коштів, не повинен перевищувати 400,00 крб. на місяць (понад встановлених максимальних розмірів премій). Зазначені грошові кошти виділялися в розпорядження Міністерства енергетики та електрифікації СРСР, а не Мінелектроприладу СРСР, до якого входило підприємство Завод «Електроважмаш».

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є ліквідатором ЧАЕС І категорії, інвалідом ІІІ групи у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

В липні 1986 року під час роботи на підприємстві ОСОБА_1 призвано на військові збори як військовозобов`язаного, і він виконував державне завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (військова частина № НОМЕР_1 ) з 08 липня 1986 року по 10 жовтня 1986 року, внаслідок чого отримав значну дозу опромінення.

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до підприємства з заявою про здійснення йому перерахунку заробітної плати та отримання довідки, яка необхідна для перерахунку пенсії, із зазначенням премії в розмірі 400,00 крб.

Із довідки Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» вбачається, що ОСОБА_1 нарахована премія за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження в розмірі 69,31 крб. (заробітна плата в розмірі 543, 17 крб.) за червень, премія в розмірі 98,50 крб. (заробітна плата в розмірі 756, 58 крб.) за липень, премія в розмірі 94,85 крб. (заробітна плата в розмірі 738, 97 крб.) за серпень, премія в розмірі 94,85 крб. (заробітна плата в розмірі 729, 85 крб.) за вересень, премія в розмірі 32,83 крб. (заробітна плата в розмірі 249, 13 крб.) за жовтень, а всього премії в сумі 390,34 крб., (заробітної плати в розмірі 3017, 70 крб.), що відповідає вимогам закону.

Інших нарахувань, зокрема інших додаткових премій, ОСОБА_1 не здійснювалось.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України (статті 10, 60 ЦПК України на час розгляду справи в суді першої інстанції) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не свідчать про те, що за час безпосередньої участі ОСОБА_1 в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 08 липня 1986 року по 10 жовтня 1986 року нарахування заробітної плати разом з преміями здійснено неправильно. Премії ОСОБА_1 нараховувались за діючими системами преміювання та виплачені, починаючи з червня 1986 року по жовтень 1986 року.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи повно, надавши доказам у справі належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи та вимоги апеляційної скарги не вплинули на законність судового рішення.

Оскільки судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права суд апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України судова колегія

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.
Головуючий суддя Судді колегії

Повний текст постанови складено 25 січня 2018 року.