Справа № 456/1034/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гулкевич О.В.
Провадження № 22-ц/783/3670/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_2, що є також законним представником ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5, а також їх законного представника ОСОБА_6, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_7, представника відповідача Виконкому Стрийської міської ради Львівської області - Темник Н.С., представника відповідача Органу опіки та піклування Стрийської міської ради Львівської області - Кухар З.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Олексишина Ігоря Богдановича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 березня 2017 року у справі за позовом представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_2 та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, ОСОБА_15, ОСОБА_16, третьої особи: Органу опіки та піклування Стрийської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право на житло, визнання права на житло та зобов'язання укласти договір найму, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 березня 2017 року відмовлено у задоволенні позову представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_2 та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, ОСОБА_15, ОСОБА_16, третьої особи: Органу опіки та піклування Стрийської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право на житло, визнання права на житло та зобов'язання укласти договір найму.

Дане рішення оскаржив Олексишин І.Б. в інтересах ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити. Вважає рішення незаконним, постановленим при неповному з'ясуванні судом обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що 15.04.2014 року ОСОБА_2 виготовила технічний паспорт на спірну квартиру, з якого вбачається, що квартира складається з однієї житлової кімнати житловою площею 17,4 кв.м., кухні 9,8 кв.м., вбиральні площею 3,3 кв.м. та коридору площею 2,9 кв.м. Загальна площа квартири 33,4 кв.м. Квартира обладнана водопроводом, каналізацією, газопостачанням, пічним опаленням, електроосвітлення. Тобто вказана квартира забезпечує мінімальні потреби для комфортного проживання сім'ї ОСОБА_2 Зазначає, що згідно Акту від 23.07.2008 року, складеного комісією КП «Світанок» у даній квартирі були зареєстровані квартиронаймач - ОСОБА_15, 1967 р.н., місце перебування якого невідоме; дружина - ОСОБА_18, 1966 р.н. - померла ІНФОРМАЦІЯ_19; син - ОСОБА_16, 1995 р.н. зі слів мешканців будинку проживає в Росії; мати - ОСОБА_19, 1944 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_20. Вказує на те, що при розгляді даної справи було встановлено, що ОСОБА_16 не зареєстрований за даною адресою, а ОСОБА_15 не проживає в спірній квартирі з 2008 року, тому їх слід визнати такими, що втратили право на користування житлом. Зазначає, що суд відмовляючи в позові не взяв до уваги, що відповідач фактично визнав позов та погодився, що позивач має право проживати у спірній квартирі. Судом також, не було взято до уваги те, що позивачці було рекомендовано самовільно знайти вивільнене житло, а в подальшому рекомендували звертатись до суду з позовом для захисту своїх житлових прав. Крім цього, зазначає, що не відповідає дійсності те, що позивачка шляхом підбору ключів заселилась в квартиру за адресою: АДРЕСА_1, оскільки двері були вибиті та поламані, а факт підбору ключів спростовується показами свідків, адже квартира часто використовувалась безпритульними.

В судове засідання відповідачі не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників на підтримання апеляційної скарги, що аналогічні доводам апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 55 Конституції України, ч.1 ст. 16 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 34, 51, 58, 61 ЖК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» тавідмовляючи в задоволенні позову, - виходив з того, що позивачка, вважаючи свої житлові права порушеними, просила їх захистити, визнавши на підставі ст.ст.71,72 ЖК України відповідача ОСОБА_15 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1; визнати за нею та її неповнолітніми дітьми право на житло у зазначеній квартирі та зобов'язати виконавчий комітет Стрийської міської ради укласти з нею договір найму цієї квартири. Судом встановлено, що ОСОБА_2 згідно із свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 03.02.2005р., з 02 вересня 1999р. перебуває з ОСОБА_6 у зареєстрованому відділом РАЦС м.Стрия Стрийського МУЮ шлюбі, від якого має п'ятеро дітей: ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_18, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_16, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_21, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження: серія НОМЕР_2 від 03.02.2005р., серія НОМЕР_3 від 12.09.2006р., серія НОМЕР_5 від 05.08.2010р., серія НОМЕР_4 від 29.10.2013р., серія НОМЕР_6 від 27.07.2016р. Як вбачається з копії паспорту громадянина України, позивачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6. Згідно з довідкою МСЕК серія 10 ААВ №756599 остання є інвалідом другої групи. Відповідно до довідки за №718 від 10.03.2016р., виданої КП «Мрія» м.Стрий ОСОБА_6 1975р. народження, останній зареєстрований та проживає на АДРЕСА_7 і має склад сім'ї: мати ОСОБА_20 1954р. народження; брат - ОСОБА_21 1977р. народження, дружина брата - ОСОБА_22 1978р. народження, племінник - ОСОБА_29 1997р. народження, племінник - ОСОБА_17 1974р. народження, сестра - ОСОБА_23 1974 р. народження. Допитані судом свідки ОСОБА_24, ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ствердили, що позивачка протягом 10 років проживає у спірній квартирі. Попередні мешканці вели аморальний спосіб життя, зловживали алкоголем, в результаті чого привели помешкання у непридатний для проживання стан. Де на даний час ці мешканці їм невідомо. Позивачка з чоловіком зробили ремонт у квартирі та придбали меблі. Свідок ОСОБА_24 пояснила, що позивачка змушена була самовільно вселитися у спірну квартиру, оскільки міська рада не надавала їй іншого житла. Проживати за місцем реєстрації позивачка немає можливості так як на її (ОСОБА_24) [утриманні] знаходиться син, який страждає психічним захворюванням, і якого вона змушена доглядати. Суд вважає, що передбачені ст.34 ЖК України житлові права позивачки як особи, яка потребує поліпшення житлових умов, не порушені, оскільки остання відповідно до інформації, наданої виконкомом Стрийської міської ради, перебуває на квартирному обліку при міськвиконкомі на загальній черзі та на пільговій черзі під №683, як інвалід ІІ групи згідно з рішенням виконкому №373 від 24.11.2005р. З виготовленого 15 квітня 2014р. на замовлення ОСОБА_2 технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, така складається з однієї житлової кімнати житловою площею 17,4 кв. м, кухні 9,8 кв. м, вбиральні площею 3,3 кв. м та коридору площею 2,9 кв. м. Загальна площа квартири 33,4 кв. м. Квартира обладнана водопроводом, каналізацією, газопостачанням, пічним опаленням, електроосвітленням. Позивачка в судовому засіданні ствердила, що, потребуючи поліпшення житлових умов, самоправно разом з сім'єю у 2008р. вселилася у квартиру АДРЕСА_1 та проживає в ній до цього часу. Зазначені обставини підтверджені й Актом від 23.07.2008р., що складений комісією КП «Світанок», з якого вбачається, що у квартиру на АДРЕСА_1 шляхом підбору ключів заселилася ОСОБА_2 1976р. народження, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6. Останній дано попередження про звільнення самовільно зайнятої квартири. Окрім цього комісією встановлено, у зазначеній квартирі проживали і були зареєстровані: квартиронаймач - ОСОБА_15 1967р.н., місце перебування якого невідоме; дружина - ОСОБА_18 1966 р.н., яка померла 08.10.1997р.; син - ОСОБА_16 1995 р.н. (зі слів мешканців будинку проживає на території Росії); мати - ОСОБА_19 1944 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_20. Відповідно до інформації, наданої суду відділом АДР ГУ ДМС України у Львівській області від 10.04.2016р. за №5/85/16, відповідач ОСОБА_16 не значиться зареєстрованим у спірній квартирі. Отже, судом встановлено, що з числа мешканців, які були зареєстровані та проживали у квартирі на АДРЕСА_1, єдиним зареєстрованим на час судового розгляду значиться ОСОБА_15 1967р.н., місце перебування якого невідоме. Згідно з ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом даної норми питання визнання особи такою, що втратила право на жиле приміщення, вирішується виключно в судовому порядку. Позивачем в даній категорії справ може бути наймодавець житла або один з наймачів житла. Особи, які користуються жилою площею тимчасово, тобто не мають самостійного права на нього (піднаймачі, тимчасові мешканці), не мають права на пред'явлення такого позову. Позивачем може бути також наймодавець (житлово-експлуатаційна організація тощо). Відповідно відповідачем по справі буде особа, яка втратила право користування житлом. Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_2, яка самоправно вселилася в спірну квартиру, не має права на пред'явлення позову про визнання відповідачів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, оскільки згідно з чинним законодавством такий позов в даному випадку може бути пред'явлений лише наймодавцем, яким в даному випадку є виконком, або ж житлово-експлуатаційна організація. У спорах про визнання права користування житловим приміщенням з позовом може звернутися особа, яка вважає, що набула право користування житловим приміщенням або наймач житла. Відповідачем у даній справі може бути лише наймодавець житла. Оскільки позивачка та члени її сім'ї самовільно вселилися у спірну квартиру, в якій значиться зареєстрованим ОСОБА_15, тобто самоуправно зайняли жиле приміщення, суд не знаходить підстав визнати за останніми право на житло у спірній квартирі та зобов'язувати виконавчий комітет Стрийської міської ради укласти з позивачкою ОСОБА_2 договір найму цієї квартири. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Олексишина І.Б. слід відмовити за безпідставністю.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону. Рішення суду ухвалене без порушенням прав та інтересів позивачів та доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_14 (на даний час у сім'ї ОСОБА_2 народилась п'ята дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_22) звернулася в суд з даним позовом (з врахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви) до відповідачів виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, ОСОБА_15, ОСОБА_16 у якому просили про:

- визнання ОСОБА_15, 1967 року народження та ОСОБА_16 1995 року народження такими, що втратили право на користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1;

- визнання права на житло у квартирі АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_12, разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_14; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_15; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_16;

- зобов'язання виконавчого комітету Стрийської міської ради укласти договір найму квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_2.

В обґрунтування позову позивач вказувала про те, що у зв'язку із неналежними умовами для проживання за місцем її (ОСОБА_2) реєстрації у 2007 році вона разом із сім'єю вселилась у спірну квартиру, яка була у занедбаному стані та двері якої були розбиті. Здійснила це з метою покращення умов проживання своїх та своєї сім'ї, оскільки умови проживання за місцем її реєстрації були нестерпними. Вони провели там ремонт та на даний час створили належні умови для проживання її дітей, погасили заборгованість за житлово-комунальні послуги та такі належно сплачують. З моменту вселення ніхто претензій з приводу їх проживання у квартирі не пред'являв. З метою надання їй житла вона, як черговик зверталась до виконкому Стрийської міської ради однак отримала відповідь про неможливість забезпечення її сім'ї житлом через брак вільного житлового фонду. Щодо закріплення за їх сім'єю спірного житла отримали відповідь, що з таким питанням їй слід звертатись до суду. Відповідачі фізичні особи зареєстровані у спірному житлі, однак протягом проживання її сім'ї у квартирі у таку не з'являлись, на таку не претендували, фактично тому їх слід визнати такими, що втратили право на користування житлом з позовом про що виконавчий комітет до суду не звертається. Тому просили позов задовольнити.

Колегія суддів вважає, що підстав для задоволення позовних вимог у суду першої інстанції не було.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано.

Позивач ОСОБА_2, що є інвалідом ІІ групи загального захворювання, з 2.09.1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 та у шлюбі у них народилося п'ятеро дітей ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_17; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_18; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_16 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_22. Їх сім'я визнана багатодітною із наданням відповідного статусу (посвідчення виконавчого комітету Стрийської міської ради НОМЕР_7 від 15.12.2010 року (а.с. 5).

ОСОБА_2 та діти зареєстровані як такі, що проживають у кв. АДРЕСА_6, що складається із двох житлових кімнат, житловою площею 26,6 кв.м, власником якої є мати ОСОБА_2 - ОСОБА_24 У квартирі фактично проживає мати ОСОБА_2 - ОСОБА_24 та її брат ОСОБА_27

Батько дітей ОСОБА_6 є одним із п'яти співвласників квартири АДРЕСА_7 в якій зареєстровано семеро та фактично проживає п'ятеро осіб.

З 2007 року і на даний час сім'я позивачів проживає у спірному житлі, а саме в квартирі АДРЕСА_1, загальною площею 33,4 кв.м., що включає одну житлову кімнату площею 17,4 кв.м. та належить до комунальної власності.

У квартиру, ОСОБА_2 та члени її сім'ї вселилися самовільно без жодних на те дозволів, рішень уповноважених органів, будь-яких актів щодо надання їм права на проживання у вказаному житлі, тощо.

У даній квартирі на даний час зареєстроване місце проживання відповідачів ОСОБА_15 та ОСОБА_16. однак вказані особи у згадані квартирі не проживають з 2007 року.

Позивачами спірне житло благоустроєне, та у такому створені належні умови для проживання сім'ї позивачів в тому числі і дітей.

Крім цього, з 2005 року ОСОБА_2 як така, що потребує житла перебуває на квартирному обліку у Виконавчому комітеті Стрийської міської ради та знаходиться на загальній черзі під №1305 та на пільговій №683, як інвалід ІІ групи. З 2005 року житло не надавалось, тому порядковий номер позивача у чергах не змінювався.

Визнаючи позов у суді Виконавчий комітет Стрийської міської ради чи підпорядковані йому підприємства із обслуговування житла жодних дій чи рішень, які б свідчили про визнання ними права на проживання у спірній квартирі сім'ї ОСОБА_2 не вчиняли та не приймали. Навпаки при виявленні самовільного заселення у квартиру ОСОБА_2 дано попередження (Вих. 587 від 17.07.2008 року) про звільнення самовільно зайнятої квартири, але така добровільно відмовилась звільнити квартиру (акт комісії КП «Світанок» від 23.07.2008 року а.с. 17). також незважаючи на погашення боргу за комунальні послуги ОСОБА_2, - з нею договорів з надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території; газопостачання; водопостачання та водовідведення, а також постачання електроенергії комунальними підприємствами Стрийводоканал, КП «Світанок» ПАТ «Львівгаз» та Прат «Львівобленерго» не укладалось.

Окрім цього, Виконавчий комітет Стрийської міської ради не намагався вирішити питання про визнання осіб, що зареєстровані та більше 10 років у спірній квартирі не проживають (відповідачів) такими, що втратили право на житло із подальшим вирішенням питання про надання квартири сім'ї позивачів для тимчасового проживання, як таким що потребують поліпшення житлових умов. Хоч як визнала представник відповідача при визнанні відповідачів такими, що втратили право на користування спірним житлом таке питання може вирішуватись позитивно на користь сім'ї позивачів, враховуючи складну ситуацію, з умовами проживання багатодітної сім'ї позивачів.

Однак, як вбачається із наведеного, права на проживання у спірній квартирі сім'я позивачів не набула, незважаючи на тривале проживання у спірній квартирі.

Так, сім'я позивачів (батьки та п'ятеро дітей) фактично забезпечені житлом, оскільки усі мають зареєстроване місце проживання, хоча як вказано вище із характеристик квартир де вони зареєстровані як такі, що проживають, - потребують поліпшення житлових умов у зв'язку з чим ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку у загальній та пільговій черзі. Спірне житло ними зайняте самовільно, без будь-якого рішення, дозволу уповноваженого органу чи фактичного узаконення їх проживання у спірному житлі та навіть без офіційного визнання уповноваженого органу права на проживання сім'ї позивачів у спірній квартирі.

Крім цього, у квартирі, що є комунальною власністю зареєстровані, як такі, що проживають двоє осіб (відповідачі по справі) та без визнання їх такими, що втратили право на житлом їх слід вважати наймачами вказаного житла та особами, що мають право на проживання у спірній квартирі.

Зважаючи на вказане, ОСОБА_2 та її діти, як такі, що не набули права на житло не вправі вимагати визнання такими, що втратили право на житло відповідачів ОСОБА_15 та ОСОБА_16, що вправі робити лише уповноважений орган власника житла, а саме виконавчий комітет Стрийської міської ради. Також, відповідно допоки у спірній квартирі мають право на проживання двоє згаданих осіб, суд не вправі визнавати за позивачами, які вселились у квартиру без відповідної законної підстави право на житло у цій квартирі та зобов'язувати виконавчий комітет міської ради укладати з ними договір найму квартири.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставним, а саму скаргу - залишити без задоволення, рішення ж суду залишити без змін, як таке, що відповідає обставинам справи та вимогам закону, на які правильно посилався суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Олексишина Ігоря Богдановича в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 березня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2018 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра