Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/8984/14-ц Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 5 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/8984/14-ц за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Житомирбудцукор» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Житомирбудцукор» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 серпня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Шалоти К.В.,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що в 1995 році відкритому акціонерному товариству «Житомирбудцукор», правонаступником якого є товариство з додатковою відповідальністю « Житомирбудцукор», в процесі приватизації передано у власність приміщення котельні, до складу якої входила димова труба, розташоване в АДРЕСА_1. Зазначена котельня виробляла теплову енергію для забезпечення виробництва залізобетону та інших виробничих потреб підприємства.

У 2003 році виробництво залізобетону було повністю припинене та котельня не використовувалась за призначенням. Димова труба, як окремий об'єкт нерухомості, була передана в оренду для розміщення на ній радіотрансляційного обладнання.

В 2005 році приміщення котельні також передане в оренду спільному підприємству «АПФ», директором якого був ОСОБА_1

21 грудня 2007 рок між ВАТ "Житомирбудцукор" та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого останні набули право власності у рівних частках кожний на приміщення котельні під літерою «Д», загальною площею 528 кв.м, а саме: приміщення 1-1 площею 40 кв.м., 1-2 площею 7,40 кв.м.,1-3 площею 12,80 кв.м., 1-4 площею 14,70 кв.м., 1-5 площею 1,50 кв.м., 1-6 площею 1,60 кв.м., 1-7 площе. 5,40 кв.м., 1-8 площею 1,50 кв.м., 1-9 площею 1,50 кв.м., 1-10 площею 10,80 кв.м., 1-11 площею 2,60 кв.м., 1-12 площею 1,30 кв.м., 1-13 площею 1,30 кв.м., 1-15 площею 24,90 кв.м., 1-16 площею 439, 30 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1

Відповідно до п. 1.2 договору купівлі-продажу зазначені приміщення належать ВАТ "Житомирбудцукор на підставі Наказу регіонального відділення по Житомирській області ФДМУ № 090/1-АТ, переліку нерухомого майна, переданого у власність ВАТ "Житомирбудцукор" від 3 грудня 2003 року, змін до цього переліку від 7 лютого 2004 року.

19 березня 2008 року між сторонами складений акт приймання-передачі приміщень, та передано їх у тому ж стані, в якому вони перебували на момент складання акта. Загальна вартість вказаних приміщень визначена без вартості спірної труби.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували в реєстрі право власності по 1/2 частині кожний на зазначені приміщення котельні у 2008 році.

В подальшому право власності на димову трубу було зареєстроване БТІ за ВАТ «Житомирбудцукор» 29 квітня 2011 року.

Окрім того, право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спірну трубу зареєстроване органами БТІ 18 жовтня 2011 року на підставі судового рішення від 29 березня 2011 року та рішення міськвиконкому від 5 жовтня 2011 року про оформлення права власності на дану трубу.

Проте рішення суду від 29 березня 2011 року скасоване 31 травня 2012 року судом апеляційної інстанції. 18 січня 2012 року Житомирський міськвиконком скасував частину рішення від 5 жовтня 2011 року про оформлення права власності на димову трубу за відповідачами. У січні 2012 року Житомирським БТІ скасована реєстрація права власності на зазначену трубу за ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У 2013 році ОСОБА_3 - дружина ОСОБА_1, звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирського БТІ про визнання дій протиправними та незаконними, скасування державної реєстрації права власності на спірну трубу за ВАТ "Житомирбудцукор", який задоволено.

В подальшому рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 3 червня 2013 року визнано право спільної сумісної власності на спірну димову трубу за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які 16 квітня 2015 року уклали між собою договір про поділ часток приміщення котельні разом з димовою трубою.

ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 23 квітня 2015 року, в якому димова труба вказана як його власність. 24 травня 2016 року спірне майно відчужене ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 16 грудня 2015 року скасовано рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 3 червня 2013 року, на підставі якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули право власності на димову трубу.

Позивач вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не набули у встановленому порядку права власності на димову трубу.

Таким чином, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати за товариством з додатковою відповідальністю "Житомирбудцукор" право власності на вказану димову трубу та витребувати її володіння ОСОБА_4

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зокрема, зазначає, що не просив визнати за ним право власності на спірну димову трубу як на окремий об'єкт нерухомості, оскільки його право власності взагалі не припинялося, а у відповідачів таке право не виникало. Висновки Житомирського окружного адміністративного суду безпідставно визнані судом преюдиційним фактом, так як адміністративний суд вирішив питання не про право власності, а лише про реєстрацію спірної труби.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

На думку ОСОБА_1, його представника, а також представника ОСОБА_4, апеляційна скарга є безпідставною.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю.

Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області від 19 травня 1995 року відкритому акціонерному товариству «Житомирбудцукор», правонаступником якого є товариство з додатковою відповідальністю «Житомирбудцукор», передано у власність приміщення котельні, у тому числі цегляна димова труба, яке розташоване в АДРЕСА_1.

26 грудня 2007 року між ВАТ «Житомирбудцукор» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого останні набули право власності в рівних частках на приміщення даної котельні, загальною площею 528,0 кв.м., а саме: приміщення 1-1 площею 40 кв.м., 1-2 площею 7,40 кв.м.,1-3 площею 12,80 кв.м., 1-4 площею 14,70 кв.м., 1-5 площею 1,50 кв.м., 1-6 площею 1,60 кв.м., 1-7 площе. 5,40 кв.м., 1-8 площею 1,50 кв.м., 1-9 площею 1,50 кв.м., 1-10 площею 10,80 кв.м., 1-11 площею 2,60 кв.м., 1-12 площею 1,30 кв.м., 1-13 площею 1,30 кв.м., 1-15 площею 24,90 кв.м., 1-16 площею 439, 30 кв.м.

Право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на вказані приміщення котельні зареєстроване КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» 8 серпня 2008 року, в ? частці за кожним.

Долучений до матеріалів справи витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно свідчить про те, що 29 квітня 2011 року право власності на приміщення котельні 1-14, площею 33,30 кв.м., а також на димову трубу було зареєстроване КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації за позивачем.

Однак, 6 жовтня 2011 року виконкомом Житомирської міської ради на підставі свого рішення від 5 жовтня 2011 року та рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 березня 2011 року видано свідоцтво, відповідно до якого про право власності на приміщення котельні, загальною площею 528, 0 кв., а також на димову трубу належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках. 18 жовтня 2011 року останні зареєстрували право власності на вказане майно у КП «Житомирське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Судом також встановлено, що 18 січня 2012 року рішення виконавчого комітету від 5 жовтня 2011 року в частині оформлення права власності на димову трубу за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасовано, внаслідок чого у січні 2012 року й була скасована реєстрація цього права в органах БТІ.

Однак, рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 3 червня 2013 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право спільної сумісної власності на димову трубу, що є приналежною річчю приміщення котельні.

Матеріали справи також свідчать, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року визнано протиправними дії КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» щодо проведення 29 квітня 2011 року державної реєстрації права власності ВАТ «Житомирбудцукор» на димову трубу та скасовано зазначену реєстрацію.

23 квітня 2015 року ОСОБА_1 видане свідоцтво про право власності на приміщення котельні, загальною площею 289, 1 кв.м., з димовою трубою.

В подальшому рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 3 червня 2013 року скасоване рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 16 грудня 2015 року.

24 травня 2016 року ОСОБА_1 продав ОСОБА_4 ? частину приміщення котельні з димовою трубою, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 24 травня 2016 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Долучена до матеріалів справи інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно містить інформацію про те, що на даний час ОСОБА_4 належить приміщення котельні, загальною площею 238,9 кв., а також 289, 1 кв.м., та димова труба, розташовані в АДРЕСА_1.

У власності позивача залишилось приміщення котельні 1-14, загальною площею 33,30 кв.м.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що димова труба не є самостійним об'єктом нерухомого майна, а входить до складу котельні та є приналежністю головної речі.

Та обставина, що котельня не використовується за призначенням, не змінює функціональне призначення димової труби й не перетворює її на окремий об'єкт правовідносин.

За таких обставин, суд обгрунтовано відмовив у визнанні права власності на зазначену споруду, яка не є окремим об'єктом.

Окрім того, судом врахована та обставина, що свідоцтво про право власності на спірну димову трубу, видане на ім'я ОСОБА_1, є чинним та не скасоване у встановленому законом порядку.

З огляду на вищезазначене, підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Житомирбудцукор» залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 серпня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 січня 2018 року.

Головуюча : Судді: