Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/6563/17 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 59 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Талько О.Б.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №296/6563/17 за позовом Житомирського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою Житомирського міського центру зайнятості на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 12 грудня 2017 року, ухвалене суддею Драч Ю.І. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року Житомирський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначав, що ОСОБА_1 27.07.2016 року звернувся до центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні та за відсутності підходящої роботи йому було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. Встановлено, що під час реєстрації перебування на обліку в центрі зайнятості в якості безробітного він являвся керівником ОСББ «Любарська,4». Під час реєстрації в центрі зайнятості 27.07.2016 року та поданні заяви про надання статусу безробітного 01.08.2016 року ОСОБА_1 не повідомив центр зайнятості про те, що він є зайнятою особою, в розумінні ст.4 Закону України «Про зайнятість населення», продовжував перебувати на обліку як безробітний та отримувати допомогу по безробіттю. За період з 01.08.2016 року по 16.07.2017 року відповідач отримав допомогу по безробіттю в сумі 39 236 грн. 53 коп. Враховуючи вищевикладене просив, стягнути з відповідача кошти отримані як допомога по безробіттю в сумі 39 236 грн. 53 коп.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 12 грудня 2017 року відмовлено Житомирському міському центру зайнятості у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі Житомирській міський центр зайнятості, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, при неповному дослідженні всіх обставин справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначає, що ОСОБА_1 перебував на посаді голови правління та виконував роботу. За виконання трудових функцій найманий працівник повинен отримувати винагороду, право на яку закріплено статтею 43 Конституції України і захищається нормами Закону України «Про оплату праці».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні.

01.08.2016 року ОСОБА_1 подав директору Житомирського міського центру зайнятості заяву про надання (поновлення) статусу безробітного, в якій просив до вирішення питання його працевлаштування надати йому статус безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку реєстрації, переєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 20 березня 2013 року №198. В заяві також вказував, що через відсутність роботи немає заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

Відповідно до наказу Житомирського МЦЗ від 04.08.2016 року № НТ160804 відповідачу було надано статус безробітного та наказом від 08.08.2016 року № НТ160808 призначено допомогу по безробіттю.

Згідно довідки Житомирського міського центру зайнятості № 895 від 18.07.2017 року дохід ОСОБА_1 за період з 01.08.2016 року по 16.07.2017 року склав 39 236 грн. 53 коп.

17 липня 2017 року начальником відділу розслідування страхових випадків ОСОБА_2, за участю голови правління ОСОБА_1, проведено перевірку достовірності перебування у трудових відносинах та отримання доходу ОСОБА_1, про що складено акт №531 розслідування страхових випадкув та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». За результатами розслідування встановлено, що ОСОБА_1І з 07.06.2016 року є головою правління ОСББ «Любарська,4». Згідно Наказу №1 від 03.04.2017 року ОСОБА_1 приступив до виконання обов'язків голови правління ОСББ «Любарська,4» на громадських засадах з 03.04.2017 року. Відповідно до Наказу №2 від 01.05.2017 року приступив до виконання обов'язків голови правління з 03.05.2017 року з щомісячною заробітною платою у розмірі 3 250 грн.

Наказом позивача від 19.07.2017 року №191 вирішено вжити заходів по поверненню коштів у сумі 39 236 грн. 53 коп., виплачених у вигляді допомоги по безробіттю ОСОБА_1, у зв'язку з виявленням факту належності особи до числа зайнятих у період отримання статусу безробітного.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

За п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» вільно обрана зайнятість - реалізація права громадянина вільно обирати вид діяльності, не заборонений законом (зокрема такий, що не пов'язаний з виконанням оплачуваної роботи), а також професію та місце роботи відповідно до своїх здібностей і потреб; зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

За змістом п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятий така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Судом встановлено, шо рішенням установчих зборів співвласників будинку № 4 по вул. Любарська (протокол №1 від 06.06.2016 року) ухвалено створити ОСББ «Любарська, 4» та обрано правління у кількості 5 осіб, у тому числі відповідача.

Рішенням правління ОСББ (протокол № 1 від 07.06.2016 року) ОСОБА_1 обрано головою правління.

Рішенням загальних зборів ОСББ (прокол № 2 від 06.07.2016 року) встановлено, що голова та члени правління ОСББ виконують обовязки на громадських засадах (без оплати).

Рішенням загальних зборів ОСББ (прокол № 5 від 03.05.2017 року) встановлено щомісячну заробітну плату з 15.05.2017 року голові правління ОСББ у розмірі 3 250 грн.

Відповідно до наказу ОСББ № 1 від 03.04.2017 року ОСОБА_1 приступив до виконання обовязків голови правління ОСББ з 03.04.2017 року на громадських засадах, а відповідно до наказу ОСББ № 2 від 01.05.2017 року з 03.05.2017 року із щомісячною заробітною платою у розмірі 3250 грн.

Згідно з наказом ОСББ №6 від 15.05.2017 року голові правління встановлено заробітну плату з 15.05.2017 року з окладом 3 250 грн. на місяць на підставі протоколу загальних зборів ОСББ №5 від 03.05.2017 року.

Статтею 12 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснює обєднання

через свої органи управління. Обєднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом обєднання.

Відповідно до п.16 статуту ОСББ «Любарська,4» на виконання своїх повноважень голова правління, зокрема, розпоряджається коштами об'єднання відповідно до затвердженого кошторису та рішень правління, має право першого підпису фінансових документів обєднання; наймає на роботу в обєднання працівників та звільняє їх, застосовує до них заходи заохочення та накладає стягнення, видає обовязкові для працівників обєднання накази у сфері трудових правовідносин; відкриває і закриває рахунки обєднання в банківських установах та інших фінансових установах, підписує банківські та інші фінансові документи.

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_1 є керівником ОСББ «Любарська,4» з 07.06.2016 року.

Зазначене вище спростовує доводи відповідача про те, що він почав виконувати обов'язки голови правління ОСББ «Любарська,4» з 03.04.2017 року.

Таким чином, ОСОБА_1, в розумінні Закону України «Про зайнятість населення», на момент подачі до Житомирського міського центру зайнятості заяви про надання статусу безробітного був зайнятою особою, та подав недостовірні дані про місце роботи, що підтверджує незаконність отримання ним допомоги по безробіттю та є підставою повернення відповідачем сум незаконно отриманого матеріального забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову Житомирського міського центру зайнятості.

Відповідно до частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Житомирським міським центром зайнятості за подання апеляційної скарги було сплачено 2 400 грн. судового збору, а тому зазначена сума підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Житомирського міського центру зайнятості.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Житомирського міського центру зайнятості задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 12 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення

Позов Житомирського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирського міського центру зайнятості виплачену допомогу по безробіттю у розмірі 39 236 грн. 53 коп. та 2 400 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 06 лютого 2018 року.

Головуючий

Судді