ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2018 року м. Кропивницький

справа № 2-18/11

провадження № 22-ц/781/41/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Чельник О.І.,

суддів Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретаря Бодопрост М.М.

за участі представника заявника та відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому в режимі відеоконференції засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2017 року у складі судді Гонтаренко Т.М. за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі по тексту ПАТ «УкрСиббанк» або банк) до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначала, що 21 лютого 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 275000 доларів США 00 центів на строк користування кредитом до 20 лютого 2018 року, та з оплатою процентів за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору. З метою забезпечення зобов'язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки від 21 лютого 2007 року, згідно з яким останній зобов'язався відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_2, що випливають із кредитного договору від 21 лютого 2007 року (т.1 а.с.11-15).

У вересні 2009 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначав, що у зв'язку з порушенням зобов'язань по кредитному договору у відповідача станом на 09 вересня 2009 року виникла заборгованість у розмірі 250459 доларів США 46 центів, що за курсом НБУ станом на 09 вересня 2009 року становила 2002864 грн. 29 коп., яку банк просив солідарно стягнути з відповідачів на свою користь (т.1 а.с.2-4).

В подальшому, 24 березня 2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів суму заборгованості, яка станом на 10 березня 2011 року складала 2385856 грн. 83 коп., що за курсом НБУ станом на 10 березня 2011 року становила 229419 доларів США 01 цент (т.1 а.с.181-182).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором з урахуванням відсотків, пені за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 2385856 грн. 83 коп., що за курсом НБУ станом на 10 березня 2011 року становило 229419 доларів США 01 центів. Вирішено питання судових витрат.

В свою чергу ОСОБА_2 у квітні 2010 року також звернулась в суд з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» та просила визнати незаконними дії відповідача щодо підвищення відсоткової ставки з користування кредитом згідно з кредитним договором від 21 лютого 2007 року з дня збільшення з 08 липня 2008 року, а також просила визнати незаконними нарахування процентів за прострочення сплати платежів за кредитним договором, визнати недійсними п.п.1.6 та 9.2 договору та додаткові угоди від 02 лютого 2009 року №1 та №2, як такі, що підписані під примусом та в результаті помилки. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 10 листопада 2010 року позов задоволено частково. Визнано незаконними підвищення відсоткової ставки за кредитним договором з 08 липня 2007 року, нарахування сум за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, визнано недійсними п.1.3 додаткової угоди №1 до договору від 21 лютого 2007 року; визнано недійсною додаткову угоду №2. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 січня 2011 року рішення суду першої інстанції від 10 листопада 2010 року залишено без змін. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 20 липня 2011 року касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 січня 2011 року скасовано в частині вирішення позову про визнання недійсними Додаткової угоди №1 від 2 лютого 2009 року до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 21 лютого 2007 року щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації та додаткової угоди № 2 від 2 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2007 року щодо зміни схеми погашення кредиту скасовано. Справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

За результатом нового судового розгляду рішенням від 10 травня 2012 року, суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» та визнав недійсною додаткову угоду №1 від 02 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0/щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації та додаткову угоду №2 від 02 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0/щодо зміни схеми погашення кредиту.

В обґрунтування заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року ОСОБА_2 вказала, що рішення підлягає скасуванню, оскільки іншим рішенням суду, а саме від 10 травня 2012 року визнано недійсними додаткові угоди до кредитного договору щодо зміни умов договору при реструктуризації та щодо зміни схеми погашення кредиту. Крім того, однією з нововиявлених обставин для скасування рішення суду є відсутність простроченої заборгованості перед банком за кредитним договором від 21 лютого 2007 року. Вказала, що суд, ухвалюючи рішення про стягнення боргу за кредитним договором у 2011 році, не врахував ту обставину, що додаткові угоди до кредитного договору є недійсними, оскільки цей факт було встановлено рішенням суду лише у 2012 році. Вважала, що у неї відсутня заборгованість перед банком, так як прострочена заборгованість, про яку вказує банк, була нарахована без врахування рішення суду від 10 травня 2012 року. Посилаючись на зазначені обставини просила скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року у зв'язку з набранням законної сили рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 травня 2012 року, та невідповідність з цього приводу суми стягнення заборгованості до фактичної суми заборгованості по кредиту, а також відсутність простроченої заборгованості за кредитом на дату укладання 02 лютого 2009 року додаткової угоди №1 невід'ємної частини споживчого договору, яка визнана судом недійсною 10 травня 2012 року (т.5 а.с.164-166).

21 червня 2016 року ОСОБА_2 подала до суду уточнення до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та просила скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року по справі №2-18/11 та провести розгляд по справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 з урахування постановленої ухвали Вищого Спеціалізованого суду України від 20 липня 2011 року та проведення нового судового розгляду і прийняття рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 травня 2012 року по справі №2-1260/11, у зв'язку з постановленою ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 20 липня 2011 року. Справу в частині додаткових угод просила направити на новий розгляд до суду першої інстанції (т.7 а.с.132-134).

В подальшому, у січні 2017 року ОСОБА_2 повторно подала до суду уточнення до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з посиланням на п.3 ч.2 ст. 361 ЦПК України, одночасно ОСОБА_2 просила поновити строк звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 30 травня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Світловодського міськрайонного суду від 20 квітня 2011 року у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою у липні 2017 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, оскільки вважала її незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права. Вказала, що висновок суду першої інстанції щодо безпідставності посилань у заяві ОСОБА_2 на обставини, як на нововиявлені, є помилковим та не відповідає чинному законодавству. Зокрема, зазначає, що ухвала Вищого Спеціалізованого Суду України від 20 липня 2011 року є самодостатньою підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами. Відтак, просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Колегія суддів ухвалила слухати справу у відсутності позивача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

У судове засідання апеляційного суду з'явився відповідач ОСОБА_1, який одночасно є представником відповідача ОСОБА_2 Доводи апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити її в повному обсязі. Зазначив, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі встановив, що ОСОБА_2 звернулась із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у 2015 році, а ухвала постановлена лише через два з половиною роки, а саме 30 травня 2017 року, що вказує на порушення судом норм процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції не були досліджені належним чином обставини, що мають значення для справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором з урахуванням відсотків та пені за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 2385856 грн. 83 коп., що за курсом НБУ станом на 10 березня 2011 року становило 229419 доларів США 01 центів. Вирішено питання судових витрат.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 10 листопада 2010 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Визнано незаконними підвищення відсоткової ставки за кредитним договором з 08 липня 2007 року, нарахування сум за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, визнано недійсними п.1.3 додаткової угоди №1 до договору від 21 лютого 2007 року; визнано недійсною додаткову угоду №2. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 січня 2011 року рішення суду першої інстанції від 10 листопада 2010 року залишено без змін. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 20 липня 2011 року касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 січня 2011 року скасовано в частині вирішення позову про визнання недійсними Додаткової угоди №1 від 2 лютого 2009 року до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2007 року щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації та додаткової угоди № 2 від 2 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2007 року щодо зміни схеми погашення кредиту скасовано. Справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. За результатом нового судового розгляду рішенням від 10 травня 2012 року суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» та визнав недійсною додаткову угоду №1 від 02 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0/щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації та додаткову угоду №2 від 02 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0/щодо зміни схеми погашення кредиту. Рішення суду набрало законної сили.

Звернувшись до суду з заявою про перегляд зазначеного рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 посилалася на те, що набрання законної сили рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 травня 2012 року про визнання додаткової угоди №1 від 02 лютого 2009 року з ануїтетною схемою кредитування недійсною, призвело до істотної зміни умови кредитного договору, за яким відбулось стягнення боргу. Крім того зазначала, що саме відповідно до п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України є підстави для скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягає перегляду.

У відповідності до ч.1 ст.361 ЦПК України, в редакції, чинній та час звернення із заявою про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами та на час постановлення оскаржуваної ухвали, рішення суду, що набрало законної сили, може бути переглянуте у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України підставою для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п.9 постанови від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», скасування судового рішення (пункт 3 частини другої статті 361 ЦПК) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. Підставою скасування судового рішення може бути лише ухвалене судом судове рішення, а не рішення третейського суду або іншого державного органу. Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Аналогічне положення міститься і у п.3 ч.2 ст.423 чинного ЦПК України, відповідно до якої підставою для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 20 липня 2011 року, на яку посилається заявник як на підставу для скасування рішення суду в цій справі, рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 січня 2011 року було скасовано в частині вирішення позову про визнання недійсними додаткової угоди №1 від 2 лютого 2009 року до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2007 року щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації та додаткової угоди №2 від 2 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2007 року щодо зміни схеми погашення кредиту, було скасовано та направлено в цій частині до суду першої інстанції.Рішенням від 10 травня 2012 року суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» та визнав недійсною додаткову угоду №1 від 02 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0/щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації та додаткову угоду №2 від 02 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0/щодо зміни схеми погашення кредиту.

Таким чином, рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 травня 2012 року по справі №2-1260/11 про визнання недійсними додаткових угод не було і не могло бути підставою для ухвалення рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року по справі №2-18/11, оскільки було ухвалено пізніше ніж те, на яке посилається заявник.

Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що у даній справі ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.07.2010 провадження було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №2-1627/10 за позовом ОСОБА_2 до АКІБ «УкрСиббанк» про захист прав споживача. Визнання недійсними окремих умов договору та незаконними підвищення процентної ставки, нарахування процентів за прострочення сплати строкових процентів (т.1 а.с.169).

Після набрання рішення Світловодського міськрайонного суду від 10 листопада 2010 року законної сили 19 січня 2011 року, яким позов ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково, визнано незаконними підвищення відсоткової ставки за кредитним договором з 08 липня 2007 року, нарахування сум за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, визнано недійсними п.1.3 додаткової угоди №1 до договору від 21 лютого 2007 року; визнано недійсною додаткову угоду №2, та яке у подальшому було скасовано ухвалою ВССУ від 20 липня 2011 року, ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 01.03.2011 року провадження у справі було відновлено (т.1 а.с.170).

З урахуванням зазначеного рішення позивачем було подано заяву про уточнення розміру позовних вимог (т.1 а.с.181-182).

Рішенням суду першої інстанції, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами, встановлено, що уточнений розрахунок заборгованості за кредитним договором позивачем було здійснено з урахуванням рішення Світловодського міськрайонного суду від 10 листопада 2010 року, та яке на час ухвалення рішення в цій справі було чинним, щодо недійсності окремих пунктів договору та додаткових угод до нього. Як убачається з матеріалів справи позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості станом на 09.09.2009 року у сумі 250459, 46 доларів США, а в уточненнях до позову з урахуванням рішення суду від 10.11.2010 та станом на 10.03.2011 року просив стягнути заборгованість у сумі 229419, 01 доларів США. При цьому як убачається з розрахунку заборгованості відповідач жодних платежів не здійснила.

Тобто, суд, ухвалюючи рішення про стягнення боргу з відповідачів оспорювані відповідачем ОСОБА_2 додаткові угоди, про які йшлося у рішенні Світловодського міськрайонного суду від 10 листопада 2010 року та в ухвалі ВССУ від 20 липня 2011 року, і не враховував, про що зазначено в рішенні суду. У подальшому рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 травня 2012 року по справі №2-1260/11 визнано в цілому недійсною додаткову угоду №1 від 02.02.2009 до договору від 21 лютого 2007 року щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації; визнано недійсною додаткову угоду №202.02.2009 до договору від 21 лютого 2007 року щодо зміни схеми погашення кредиту. Тобто, фактично знову задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, які були розглянуті рішенням суду від 10.11.2010, при повторному розгляді.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що посилання заявника на зазначені обставини як на нововиявлені є безпідставними, оскільки вони були відомі на час ухвалення судом рішення 20.04.2011, яким оспорювані додаткові угоди до кредитного договору не були враховані при ухваленні рішення.

Щодо доводів представника заявника ОСОБА_1 щодо тривалого розгляду даної заяви у судовому засіданні апеляційного суду встановлено такі обставини.

Дійсно із вказаною заявою ОСОБА_2 звернулася в суд у січні 2015 року (т.5 а.с.164-166).

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 17.06.2015 у задоволенні заяви про перегляд рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами було відмовлено (т.5 а.с.252-254).

ОСОБА_2 оскаржила ухвалу суду першої інстанції. 27.08.2015 ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області оскаржувану ухвалу було скасовано. А справу повернуто до суду першої інстанції для розгляду (т.6 а.с.64)

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 10.09.2015 справу за заявою ОСОБА_2 було передано на розгляд до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області на підставі протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2015, оскільки у Світловодському міськрайонному суді не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи (т.6 а.с.85-87).

Зазначена ухвала суду була оскаржена в апеляційному порядку та ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.11.2015 ухвалу суду було скасовано, а справу повернуто для розгляду (т.6 а.с.161-163).

У даній справі паралельно розглядалася заява ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали суду. 09.12.2015 ОСОБА_1 було заявлено відвід головуючому по справі, який ухвалою суду було задоволено. А справу передано до канцелярії суду для подальшого автоматизованого розподілу (т.6 а.с.196-197).

Ухвалою суду від 17.12.2015 заяву ОСОБА_2 про роз'яснення рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року було залишено без задоволення (т.6 а.с.212-213). ОСОБА_2, не погодившись з ухвалою суду, оскаржила її в апеляційному порядку. Ухвалою судді Апеляційного суду Кіровоградської області від 11.02.2016 постановлено апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважати неподаною та повернути (т.6 а.с.238).

У подальшому суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ухвалою від 11.05.2016 задовольнила заяву про самовідвід, а справу було передано до канцелярії для її перерозподілу (т.7 а.с.73-74).

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.01.2017 провадження у справі було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.205ЦПК України у редакції, що діяв на час постановлення ухвали, у зв'язку з тим, що вказані у заяві обставини було предметом судового розгляду по суті та вирішене ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 16.04.2014, яка набрала законної сили (т.8 а.с.83-86).

Вказана ухвала заявником була оскаржена та ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 23.03.2017 ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.01.2017 скасовано, а справу направлено до того ж суду для продовження розгляду іншим суддею (т.8 а.с.173-174).

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.05.2017 заяву про перегляд рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення (т.9 а.с.1-4).

Не погодившись із зазначеною ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу 21.06.2017, яка була предметом розгляду у даному провадженні (т.9 а.с.9-10).

Ухвалою від 03.07.2017 апеляційну скаргу було залишено без руху для усунення недоліків (т.9 а.с.15-16).

17.07.2017 ухвалою апеляційного суду було продовжено строк для усунення недоліків (т.9 а.с.30).

06.09.2017 після усунення недоліків було відкрито апеляційне провадження (т.9 а.с.35).

19.09.2017 у судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 надав клопотання про зупинення провадження у справі на час хвороби сторони, яке було задоволено та ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 19.09.2017 зупинено провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.202 ЦПК України (т.9 а.с.58).

За заявою ОСОБА_2 від 15.12.2017 провадження у справі було поновлено ухвалою від 09.01.2018. Розгляд справи призначено на 23 січня 2018 року (т.9 а.с.68-69).

З врахуванням викладеного вище колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених п.3 ч.2 ст. 423 ЦПК України, для перегляду рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 , 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 січня 2017 року.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: Т.М. Авраменко

Л.В. Суровицька