Ухвала

1 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 367/6153/15-ц

провадження № 61 - 1470 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Стрільчука В. А.,
суддів:Карпенко С. О., Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,
учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_6,

треті особи: ОСОБА_7, Національний банк України,

вирішуючи питання про зупинення касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, третя особа - Національний банк України, про звернення стягнення на предмет іпотеки; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: ОСОБА_7, Національний банк України, про визнання частково недійсним кредитного договору та недійсним іпотечного договору, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 травня 2016 року у складі судді Мікуліна А. В. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 8 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Волохова Л. А., Мельника Я. С., Матвієнко Ю. О.,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа - Національний банк України, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов обґрунтовано тим, що 6 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір 2619/0508/71-022, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 70 тис. дол. США з розрахунку 11,9 % річних за користування кредитом на строк до 6 травня 2033 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором, ОСОБА_6 за договором іпотеки від 6 травня 2008 року б/н передала банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 45,2 кв. м, житловою площею 28,6 кв. м, і складається з двох кімнат у придатному для проживання стані.

25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Сведбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях.

Також позивач вказував, що відповідач своїх зобов'язань за договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 3 серпня 2015 рік у нього виникла заборгованість у сумі 1 134 942 грн 54 коп., з яких: 988 640 грн 72 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 118 292 грн. 85 коп - заборгованість за відсотками; 26 496 грн 01 коп. - пеня; 1 512 грн 95 коп. - сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості за відсотками.

Крім того позивач, зазначав, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 2 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 3 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

На підставі вищевикладеного банк просив у рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати кредитної заборгованості ОСОБА_6 у розмірі 1 134 942 грн 54 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру АДРЕСА_3, що належить іпотекодавцю, та стане його власністю на підставі договору купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М. С. 6 травня 2008 року, за реєстром № 1755, та зареєстрований в державному реєстрі правочинів 6 травня 2008 року шляхом визнання права власності на нього за ПАТ «Дельта Банк»; визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на квартиру АДРЕСА_4

Не погоджуючись з указаним позовом банку, у вересні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання частково недійсним кредитного договору та недійсним іпотечного договору.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що 25 травня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» не набув права вимоги за кредитними договорами ПАТ «Сведбанк», оскільки договір купівлі-продажу прав вимоги зареєстрований з порушенням абзацу 2 пункту 6 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Також позивач за зустрічним позовом зазначав, що у витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (перелік прав вимоги за кредитами) між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25 травня 2012 року вказується лише номер договору застави 2619/0508/71-022-2-1 і невідомо, яку підставу (опис предмета договору іпотеки, достатній для його ідентифікації та/або його реєстраційні дані) відповідач за зустрічним позовом отримав для вимоги за кредитами, зокрема з ОСОБА_6

Крім того, позивач за зустрічним позовом вказував, що відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25 травня 2012 року та наданих до нього документів відсутня нотаріально посвідчена згода другого члена подружжя (чоловіка) на зміну, що не відповідає вимогам статті 517 ЦК України.

Водночас позивач за зустрічним позовом зазначав, що пункт 3.11 кредитного договору від 6 травня 2008 року не відповідає діючому законодавству України, оскільки передбачає комісію у розмірі 1,0 % від розміру кредиту за перевірку банком документів цього договору.

Також, що сума боргу в позовній заяві банку не співпадає з розрахунком заборгованості, який долучений до матеріалів справи і, що сума боргу спірна.

У зв'язку з вищевикладеним, ОСОБА_6 просила у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовити; визнати недійсним пункт 3.11 кредитного договору від 6 травня 2008 року стосовно оплати комісії у розмірі 1,0 % від розміру кредиту в сумі 3 535 грн; визнати повністю недійсним іпотечний договір від 6 травня 2008 року б/н; зняти заборону відчуження в іпотечному договорі від 6 травня 2008 року квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 8 вересня 2016 року, позов банку задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 6 травня 2008 року № б/н, в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості ОСОБА_6 в розмірі 1 134 942 грн 54 коп. перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором від 6 травня 2008 року № 2619/0508/71-022, а саме: на квартиру АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_6, шляхом визнання права власності на вказану квартиру за ПАТ «Дельта Банк». Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на квартиру АДРЕСА_5. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду мотивовані тим, що сторони кредитного договору від 6 травня 2008 року № 2619/0508/71-022 та іпотечного договору від 6 травня 2008 року дійшли згоди з усіх істотних умов указаних договорів, тому ці договори відповідають вимогам та нормам чинного законодавства України. Також суди вважали, що наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на указаний об'єкт нерухомості за ПАТ «Дельта Банк», у рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості ОСОБА_6 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором від 6 травня 2008 року № 2619/0508/71-022.

У вересні 2016 року ОСОБА_6 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 8 вересня 2016 року, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову банку та задовольнити її зустрічний позов, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів не ґрунтуються на законі та не відповідають обставинам справи; договір купівлі-продажу права вимоги від 25 травня 2012 року є недійсним внаслідок порушення публічного порядку його державної реєстрації, а також нікчемним; судами не здобуто доказів на підтвердження висновку про те, що ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників; сума боргу в позовній заяві не співпадає з розрахунком зробленим банком, і є спірною; пункт 3.11 кредитного договору не відповідає чинному законодавству; суди не врахували позицію Верховного Суду України, що викладена у постановах від 30 березня 2016 року № 6-1851цс15 та від 25 березня 2015 року № 6-44цс15.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою від 6 вересня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 3 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 760/14438/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_10 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду міста Києва від 7 червня 2016 року.

Вбачається, що оскаржувані судові рішення у даній справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту десятого частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 760/14438/15-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Зупинити касаційне провадження у справі № 367/6153/15-цза позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, третя особа - Національний банк України, про звернення стягнення на предмет іпотеки; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: ОСОБА_7, Національний банк України, про визнання частково недійсним кредитного договору та недійсним іпотечного договору, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 8 вересня 2016 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 760/14438/15-ц.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

С. О.Погрібний

О. В. Ступак

Г. І.Усик