Постанова

Іменем України

5 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 495/2844/15-ц

провадження № 61-1399 св 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Південний»,

представник відповідача - ОСОБА_6,

третя особа - приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Тітова Тетяна Сергіївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Південний», третя особа - приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітова Тетяна Сергіївна, про визнання недійсними кредитного договору та іпотечного договору за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у складі судді Мишко В. В. від 18 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області у складі колегії суддів: Кононенко Н. А., Сегеди С. М., Цюри Т. В., від 16 листопада 2017 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Південний» (далі - ПАТ АБ «Південний»), третя особа - приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітова Тетяна Сергіївна, про визнання недійсними кредитного договору з подальшими угодами до нього та іпотечного договору.

18 грудня 2015 року від ОСОБА_4 до суду надійшла заява про залишення її позову без розгляду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року заяву ОСОБА_4 про залишення позову без розгляду задоволено. Позовну заяву ОСОБА_4 до ПАТ АБ «Південний», третя особа - приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітова Т. С., про визнання недійсними кредитного договору з подальшими угодами до нього та іпотечного договору залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_4 з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 207 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, суд першої інстанції виходив із того, що суд зобов'язаний залишити позов без розгляду, якщо позивач звернувся з відповідною заявою про залишення його без розгляду. Звернення із заявою про залишення позову без розгляду робить неможливим вирішення спору, навіть якщо на цьому наполягає відповідач.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, виходив із того, що висновок суду ґрунтується на вимогах процесуального закону та узгоджується із матеріалами справи. Законодавець визначив, що питання про залишення заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 207 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, вирішується судом без певних застережень, томусуд не зобов'язаний при вирішенні відповідного питання з'ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв'язку з якими така заява подана. Достатньою підставою для вирішення питання про залишення позову без розгляду є лише подання такої заяви.

9 грудня 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції розглянув клопотання про залишення позову без розгляду, подане представником, у її відсутність, без її волі, чим порушив положення статті 168 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, а суд апеляційної інстанції не звернув на це увагу.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

17 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом установлено, що 18 грудня 2015 року від ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке підписано позивачем - ОСОБА_4 (а. с. 16 т. 2).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 207 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, Суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо озивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України у редакції від 2004 року суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Закріплене за позивачем право на подання такої заяви є абсолютним. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

Крім того, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 207 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи).

Таким чином, суди, врахувавши положення пункту 5 частини першої статті 207 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, дійшли обґрунтованого висновку про залишення позову ОСОБА_4 без розгляду, оскільки остання подала до суду відповідне клопотання, підписане нею особисто.

Отже, висновки суду апеляційної інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону та узгоджуються з нормами права, які судами правильно застосовані.

Доводи касаційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув клопотання про залишення позову без розгляду, подане представником, у її відсутність, без її волі висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, оскільки представник діє від імені особи, яку він представляє, та в її інтересах (стаття 44 ЦПК України у редакції від 2004 року).

Відповідно до частини п'ятої статті 76 ЦПК України у редакції від 2004 року вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк