Справа № 630/666/17
Провадження № 2/630/41/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участі секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1, в особі свого представника ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0041 га, кадастровий номер: НОМЕР_2 розташованої за адресою: АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0041 га, кадастровий номер: НОМЕР_2 яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

В обґрунтування позову представник позивача вказувала, що земельна ділянка для будівництва індивідуального гаражу, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_5 В 2013 році позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 домовилися про продаж вказаної земельної ділянки, внаслідок чого позивач сплатив кошти відповідачу, а відповідач погодилася пізніше укласти договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Однак відповідач ОСОБА_5 померла, так і не уклавши договір купівлі-продажу земельної ділянки із ОСОБА_1. Саме тому ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду з даним позовом до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, але його представник ОСОБА_4 подала до суду письмову заяву, в якій вказувала, що повністю підтримує позовні вимоги та просить справу розглядати за її відсутності, в разі неявки відповідачів в судове зсідання вона не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, але подали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі, підтвердили той факт, що їхня мати ОСОБА_5 12 квітня 2014 року продала ОСОБА_1 спірну земельну ділянку та отримала за неї 5000,00 грн., а тому позов визнали в повному обсязі та не заперечували проти його задоволення.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та ухвалює рішення за наявності для того законних підстав.

Ознайомившись з заявами відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про визнання позову, суд приходить до висновку, що такі заяви не суперечить закону та достовірно відображають позиції відповідачів в даній справі, оскільки подані ним особисто. Від так, визнання відповідачами позову не порушує їхніх прав, свобод чи інтересів, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті заявлених вимог.

В судовому засіданні, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Спірною є земельна ділянка для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0041 га, кадастровий номер НОМЕР_2 яка розташована за адресою: Харківська область, АДРЕСА_2, право власності на яку відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 від 10 грудня 2004 року та копії інформаційної довідки з державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 31 жовтня 2017 року, зареєстровано за ОСОБА_5.

Між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в простій письмовій формі 12 квітня 2014 року був укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_5 продала ОСОБА_1 за 5000,00 грн. земельну ділянку для будівництва індивідуального гаражу, яка розташована за адресою: Харківська область, АДРЕСА_2, та належить їй на праві власності.

На виконання укладеного договору в присутності свідків - ОСОБА_9 і ОСОБА_7, покупець ОСОБА_1 передав продавцю ОСОБА_5 обумовлену ними грошову суму 5000,00 грн. на оплату вартості земельної ділянки, натомість ОСОБА_5 передала ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку, який до теперішнього часу знаходиться в розпорядженні позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору полягає у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб і відповідати їхній внутрішній волі. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Свобода договору проявляється і при виборі сторонами способів забезпечення договірних зобов'язань, та вибір і застосування форм відповідальності та їх співвідношення при порушенні договору.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким ч. 3 ст. 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з ч. 2 ст. 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». З цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помела, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4, виданим 19 лютого 2016 року відділом ДРАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області.

Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. за № 30/02-14 від 22 січня 2018 року, після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини подали діти спадкодавця: ОСОБА_3 та ОСОБА_2, але свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалися.

Так, за життя ОСОБА_5, розпорядившись своїм майном на власний розсуд, уклала з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки в простій письмовій формі. З боку ОСОБА_1 були виконані всі умови угоди, він сплатив обумовлену вартість нерухомого майна та прийняв його у своє володіння, а ОСОБА_5, отримавши всю суму грошей за майно, ухилився від нотаріального оформлення угоди, що підтвердили суду відповідачі в письмових заявах.

На підставі вищевикладеного, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 220, 655, 657 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу площею 0,0041 га, кадастровий номер НОМЕР_2 яка розташована за адресою: Харківська область, АДРЕСА_2, укладений 12 квітня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ідентифікаційний № НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку для будівництва індивідуального гаражу площею 0,0041 га, кадастровий номер НОМЕР_2 яка розташована за адресою: Харківська область, АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 02 лютого 2018 року.

Суддя О. О. Малихін