Справа № 442/354/18
Провадження № 6/442/14/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Дрогобич справу за поданням державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1, погоджене з начальником Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Дрогобицького МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1. звернулася з поданням про обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, посилається на те, що остання не виконує зобов»язання, покладених на неї згідно постанови № 51279259 від 16.06.2016 року Дрогобицьким МРВ ГТУЮ у Львівській області про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь держави 117182,91 грн. виконавчого збору.

Станом на 20.12.2017 державним виконавцем вжито всіх, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, боржник ОСОБА_3 у добровільному порядку вимоги постанови не виконала та у разі її виїзду за кордон буде неможливим або ускладненим виконати ці вимоги. Тому, у своєму поданні просить постановити рішення про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України .

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.Однак, виконавець на розгляд подання не з»явився, заяв про проведення такого розгляду без його участі суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзді боржника фізичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Державний виконавець звернувся до суду з даним поданням 17.01.2018 року в яком посилається , зокрема на положення ст. 377-1 ЦПК України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України від 03 жовтня 2017 року.

Пунктом 11 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в новій редакції установлено, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ст. 441 ч.1,3 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем 16.06.2016 року постановлено постанову в межах ВП № 5179259 про стягнення з боржника ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 117182, 91 грн.

Постановою державного виконавця ВП №51279259 від 21.03.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі ст. 37 п. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий лист № 521/1812/15-ц виданого 05.04.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ПАТ « Банк Форум » 1171829, 06 грн. заборгованості повернуто стягувачу.

Згідно постанови державного виконавця від 18.07.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 5417413 з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

В даному випадку, вбачається, що на виконанні в Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській перебуває ВП з виконання постанови заступника начальника відділу Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській, а не рішення суду, як передбачено ст. 441 ЦПК України ( в ред.. 15.12.2018 року) а тому подання не підлягає до задоволення.

Крім того, сама по собі заборгованість не може свідчити про ухилення боржника від виконання зобовязання.

Так, відповідно до висловленої Верховним Судом України позиції щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, позначає з обєктивної сторони такі свідомі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім того, у п. 50 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хлюстов проти Росії» (скарга № 28975/05 від 11 липня 2013 року, набуло статусу остаточного 11 жовтня 2013 року) сформульовано основні принципи оцінки необхідності заходів, що обмежують свободу пересування. Зокрема, ЄСПЛ зазначає, що національна влада зобовязана забезпечити, щоб втручання у право особи на виїзд з країни першопочатково було виправдано та співмірно з урахуванням обставин справи.

Державний виконавець, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, посилається на те, що у останньої існує заборгованість зі сплати боргу перед державою по сплаті виконавчого збору. Однак, саме невиконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обовязків.

Крім цього, в матеріалах подання немає жодних актів державного виконавця чи письмових пояснень щодо причин несплати боржником суми боргу, не наведено будь-яких належних доказів про ухилення боржника від виконання зобовязань, зокрема, ненадання ним у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки в банках чи інших фінансових установах, чи своєчасної неявки за викликом державного виконавця тощо.

Також у матеріалах подання відсутні достатні докази використання державним виконавцем передбачених законом інструментів і повноважень для стягнення боргу без обмеження свободи пересування боржника, що є додатковим заходом забезпечення виконання судового рішення, якщо загальновживані заходи стягнення є недостатніми, вичерпані тощо. Таке обмеження не повинно застосовуватися, якщо не є вкрай необхідним і обґрунтованим.

За таких обставин, суд вважає, що державним виконавцем не наведено достатніх обґрунтувань того, чи дійсно боржник свідомо в повній мірі не виконує належні до виконання зобовязання, чи у нього є на це обєктивні причини, а тому подання є передчасним.

Разом з тим, сам по собі виїзд за межі України боржника не зумовлює неможливість виконання останньою зобовязання перед стягувачем, а докази щодо наміру ОСОБА_3 виїхати за межі України на постійне місце проживання державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби в поданні не зазначені.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1, погоджене з начальником Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 про обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не оскаржується.

Суддя ________________ Нагірна О.Б.