Справа № 214/5722/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 січня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі - Усік М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить: визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 3 у будинку № 6 по вул. Демиденка у м. Кривому Розі.

В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. Вона, ОСОБА_2, зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Демиденка, 6/3. Зазначена квартира є її власністю, що підтверджується свідоцтвом №274 про право власності на житло від 23.10.1997р., виданого Управлінням соціальних підрозділів ВО «Кривбасруда» та свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 04.10.2016 р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 Окрім неї, в квартирі зареєстрований її онук - ОСОБА_3, який проживав з нею та її чоловіком до 2010 року. ОСОБА_3 на початку 2010 року забравши свої речі, виїхав з квартири, але з реєстрації місця проживання не знявся. Після його відїзду, іноді спілкувалася з ним по телефону. Їй відомо, що він одружився та живе зі своєю сімєю. На теперішній час його телефонний номер їй невідомий та будь-якого контакту з ним не має. Весь тягар утримання квартири лежить на ній. Сплачує комунальні послуги, які у звязку з тим, що у квартирі до теперішнього часу зареєстрований онук, нараховуються і на нього. Отже, несе додаткові матеріальні затрати. Зняти з реєстрації місця проживання відповідача не має змоги, оскільки, згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, серед іншого, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

У разі прийняття рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, буде можливо зняти його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Позивачка у судове засідання не зявилася, подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просить розглянути справу за її відсутності. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: паспорт (а.с.3), свідоцтва (а.с.4,5), акт (а.с.6), довідка (а.с.8).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: паспорт (а.с.3), свідоцтва (а.с.4,5), акт (а.с.6), довідку (а. с.8), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування квартири АДРЕСА_1 у власності позивачки, перебування відповідача на реєстраційному обліку та його відсутність у зазначеній квартирі.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази: паспорт (а.с.3), свідоцтва (а.с.4,5), акт (а.с.6), довідку (а.с.8) допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Квартира АДРЕСА_1 є власністю позивачки, що встановлено свідоцтвами (а.с.4,5).

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач, що вбачається з довідки (а.с.8).

Відповідач у спірній квартирі не проживає понад один рік без поважних причин, що встановлено актом (а.с.6).

Відносини між сторонами регулюються нормами ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3, який доводиться позивачці онуком, відсутній в спірній квартирі понад один рік без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Демиденка, 6/3.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню,

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 3 у будинку № 6 по вул. Демиденка у м. Кривому Розі.

Стягнути з ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1на користь ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.М. Прасолов