Провадження № 2/161/862/18
У Х В А Л А

02 лютого 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Заболотько Д.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Державної казначейської служби України, Головного управління національної поліції у Волинській області, Прокуратури Волинської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_9 акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_6 звернулась до суду зз позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління національної поліції у Волинській області, Прокуратури Волинської області, терті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_9 акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що слідчим СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000119 від 12.07.2016 року за фактом вимагання та одержання неправомірної вигоди заступником начальника УДАБІ у Волинській області ОСОБА_11, який є родичем позивача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, проведено огляд банківського сейфа № 12 у приміщенні філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» та вилучено грошові кошти в сумі 10 160 Євро та 80 380 дол. США. Частина з цих коштів - в сумі 5 000 дол. США належить позивачу, однак органом досудового розслідування їй не повернуті, у звязку з чим завдано матеріальну шкоду у вказаній сумі, яку просить стягнути за рахунок Державного бюджету України.

Посилаючись на ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ст.1173 ЦК України, просить стягнути на її користь за рахунок Державного бюджету України з Державної казначейської служби України завдану матеріальну шкоду, завдану незаконними діями СУ ГУНП у Волинській області та прокуратури Волинської області, що полягали у не поверненні їй тимчасово вилученого майна згідно вимог ч.3 ст.173 КПК України в розмірі 5 000 дол. США.

Як встановлено судом, в ході досудового розслідування кримінального провадження

№ 0000119 від 12.07.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду 14.11.2016 року проведено огляд банківського сейфу у № 12 у приміщенні філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» та вилучено грошові кошти в сумі 10 160 Євро та 80 380 дол. США, які 17.11.2016 року арештовано слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Сівчуком А.Є. за клопотанням сторони обвинувачення.

Водночас, слідчим СУ ГУНП у Волинській області проведено огляд е-декларації заступника начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області ОСОБА_11 На підставі здобутих відомостей у ході досудового розслідування кримінального провадження слідчим СУ ГУНП у Волинській області 14.11.2016 року розпочато кримінальне провадження № 00000218 за фактом набуття особою, уповноваженою на виконання функцій держави, яка займає відповідне становище ОСОБА_11, у власність активів у значному розмірі, законність набуття яких не підтверджена доказами, за ч.2 ст.368-2 КК України.

Постановою прокурора, який здійснював нагляд за досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження, від 14.11.2016 року обєднано вказані кримінальні провадження в однеу звязку з неможливістю виділення відомостей про вказаний злочин в окреме провадження.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Сівчука А.Є. від 19.12.2016 року задоволено клопотання ОСОБА_8 та скасовано арешт з коштів в частині 10 160 Євро та 70 380 дол. США. Ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Сівчука А.Є. від 29.12.2016 задоволено клопотання ОСОБА_7 та ОСОБА_6, скасовано арешт з решти 10 000 дол. США.

Ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковальчука В.О. повторно накладено арешт на зазначені кошти. 13.02.2017 року Апеляційним судом Волинської області ці рішення скасовано.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000119 слідчим СУ ГУНП у Волинській області 16.02.2017 року розпочато кримінальне провадження № 0000041 за фактом подання субєктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за ст.366-1 КК України (щодо невідображення грошових коштів, які виявлено 14.11.2016 року в ході огляду банківського сейфу).

Постановою прокурора, який здійснював нагляд за досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження обєднано вказані кримінальні провадження в одне у звязку з неможливістю виділення відомостей про вказаний злочин в окреме провадження.

На підставі зібраних доказів 17.02.2017 року ОСОБА_11 вручено письмове повідомлення про нову підозру за ч.3 ст.368, ч.2 ст.368-2, ст..366-1 КК України.

28.03.2017 року до Луцького міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 за ч.3 ст.368, ч.2 ст.368-2, ст.366-1 КК України.

Оскільки питання арешту вищевказаних грошових коштів постійно перебувало на стадії вирішення слідчим суддею, а також, враховуючи, що це майно постановою слідчого від 15.11.2016 року визнано речовим доказом, підстави для повернення вилучених коштів не було.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Ясельського І.В. від 03.08.2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_11 на постанову слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 від 15.11.2016 року відмовлено, призначено судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_11

На даний час кінцеве рішення по кримінальному провадженні № 0000119 від 12.07.2016 року судом не прийнято.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом із тим, відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Позивач, звертаючись до суду із цивільним позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури, що полягають у не поверненні їй тимчасово вилученого майна, як на правову підставу позову посилається на норми Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон).

Пунктом 1 статті 1 Закону передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Відповідно до ст.2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках, зокрема, встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконногоповідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів.

Статтею 3 Закону передбачено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), зокрема, майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт.

Відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету (ст.4 Закону).

Відповідно до ст.12 Закону розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат (ст.14 Закону).

Отже, нормами Закону встановлено певний порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, який включає в себе, по-перше, звернення громадянина, у даному випадку, до суду, який розглядав кримінальну справу у першій інстанції, який визначає розмір відшкодовуваної шкоди, про що виносить ухвалу, яка може бути оскаржена до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Таким чином, справа за позовом ОСОБА_6 до Державної казначейської служби України, Головного управління національної поліції у Волинській області, Прокуратури Волинської області, терті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_9 акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 255, ст.ст. 260, 261, 352-354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Державної казначейської служби України, Головного управління національної поліції у Волинській області, Прокуратури Волинської області, терті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_9 акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 06.02.2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Черняк В.В.