Справа № 303/1557/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.

суддів: Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Горондівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, витребування майна, визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Горондівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І., в якому з врахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.08.2014р. на будинок АДРЕСА_1, виданого державним нотаріусом ОСОБА_5 Мукачівської районної державної нотаріальної контори та ім'я ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі №1-476; витребувати від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в його користь спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, будинок АДРЕСА_1; визнати за ним право приватної власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабка ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на будинок АДРЕСА_1. Згідно заповіту від 30.10.2001 року ОСОБА_6 все належне їй майно заповіла йому. На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02.10.2008 року, яке в послідуючому було скасовано, ОСОБА_7 незаконно оформила право власності на даний будинок і частину його на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі- продажу від 10.11.2010 року продала ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, залишивши заповіт на ОСОБА_3 27.08.2014 року державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори та ім'я ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом згідно з яким спадщина, на яку воно видане складається з вище зазначеного житлового будинку. Оскільки з часу відкриття спадщини за його померлою бабкою ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1) вказаний будинок на праві власності належить йому, відповідачі оспорюють і не визнають його права, просив змінений позов задовольнити.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13 березня 2017 року у заявленому позові - відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким його позов задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що згідно заповіту від 30.10.2001 року ОСОБА_6.(бабка позивача) все належне їй майно заповіла позивачу ОСОБА_1(а.с.9)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, після чого відкрилася спадщина, в тому числі на будинок АДРЕСА_1.

26.12.2005 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву в Мукачівську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_6 (а.с.10)

ОСОБА_6 з 10.06.1954 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8

В період їх шлюбу, рішенням виконкому Мукачівської районної ради від 12.04.1989 року ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво житлового будинку в АДРЕСА_1 та виготовлено будівельний паспорт на будівництво вказаного будинку на ім'я забудовників ОСОБА_8 та його дружини ОСОБА_6 (а.с.20- 26).

11 травня 1985 року син ОСОБА_8 - ОСОБА_1 та ОСОБА_7 уклали шлюб і стали проживати за вказаною адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер, а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік ОСОБА_7 - ОСОБА_1 (а.с.7-8 т.1)

Рішенням виконкому Горондівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області №80 від 27 липня 2006року «Про оформлення права власності та реєстрацію житлового будинку» оформлено право власності на домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 за померлими ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в рівних долях, видано свідоцтво про право власності на дане нерухоме майно на ім'я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по ? частині та проведено державну реєстрацію права власності на дане нерухоме майно за ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (а.с. 11,12,33 т.1).

Мукачівською державною нотаріальною конторою 26 листопада 2008 року позивачу ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1- 2108 на 7/8 частини спадкового майна, що складається з домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 (а.с. 26 т.2).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02.10.2008 року за ОСОБА_7 визнано право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 та на підставі нього за ОСОБА_7 29.10.2008 року здійснено державну реєстрацію права власності на дане нерухоме майно (а.с.75-79 т.1 справи №2-1641/08).

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 22.04.2009 року дане рішення скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами та призначено справу до розгляду. За наслідками якої Мукачівським міськрайонним судом ухвалено рішення від 18.06.2012 року, яким збільшений позов ОСОБА_7 задоволено частково, визнано за ОСОБА_7 право власності на ? частину вказаного будинковолодіння (а.с.96-97т.1, а.с.37-43 т.2 справи №2-1641/08)

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 18 січня 2013 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18.06.2012 року скасовано. Визнано недійсними та скасовано рішення виконавчого комітету Горондівської сільської ради Мукачівського району від 27.07.2006 року №80 про оформлення права власності на домоволодіння в АДРЕСА_1 за померлими ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в рівних долях, свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно, видане 22.03.2008 року Горондівською сільською радою та скасовано державну реєстрацію права власності на дане нерухоме майно за ОСОБА_8 та ОСОБА_6. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане Мукачівською районною державною нотаріальною конторою 26 листопада 2008 року ОСОБА_1 зареєстрованого в реєстрі за № 1- 2108. В решті заявлених позовних вимог ОСОБА_7 - відмовлено .(а.с.16-18 т.1)

Згідно договору купівлі - продажу від 10.11.2010року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу , зареєстрованого в реєстрі №1413 ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_2 купив частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається :літ. «Б» - житловий будинок із саману, загальною площею 46,4 кв.м.,житловою 18,7; літ. «В»- сарай(саман); літ. «Г»- вбиральня(цегла); літ. «Д»- сарай (дошки). З даного договору вбачається, що домоволодіння в цілому належить продавцю ОСОБА_7 на праві власності на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02.10. 2008 року (а.с. 34 т.1)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, залишивши заповіт на ОСОБА_3

27.08.2014 року державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори та ім'я ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за померлою ОСОБА_7, яка складається з : житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1, який побудований з цегли та шлакоблоків, позначений в плані літерою «А», загальною площею 240 кв.м., житловою 64,30 кв. З даного свідоцтва вбачається, що даний будинок в цілому належить померлій ОСОБА_7 підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02.10.2008 року (а.с.22 спадкової справи №361/213 за ОСОБА_7).

Таким чином, вищенаведеними матеріалами справи встановлено, що спадкове майно -домоволодіння АДРЕСА_1 побудовано в період шлюбу ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і належало їм на праві спільної сумісної власності.

На підставі рішення Мукачівського районного суду від 02.10. 2008 року, яке було в послідуючому (22.04.2009 року) скасовано, ОСОБА_7 оформила право власності на дане домоволодіння та здійснила державну реєстрацію права власності на дане нерухоме майно, після чого на підставі даного рішення суду, яке вже було скасовано, 10.11.2010 року уклала договір купівлі - продажу від 10.11.2010року , за яким частину домоволодіння АДРЕСА_1, що складається :літ. «Б» - житловий будинок із саману, загальною площею 46,4 кв.м.,житловою 18,7; літ. «В»- сарай(саман); літ. «Г»- вбиральня(цегла); літ. «Д»- сарай (дошки). відчужила відповідачу ОСОБА_2 На іншу частину даного домоволодіння - будинку, який позначений в плані літерою «А», 27.08.2014 року державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори та ім'я відповідача ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за померлою ОСОБА_7, в якому також зазначено, що дане майно належало померлій ОСОБА_7 на підставі цього ж рішення суду від 02.10.2008 року, в той час як воно було скасовано ще 22.04.2009 року.

Матеріалами справи доведено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 бабкою ОСОБА_6, подавши у встановлений законом строк відповідну заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином позивач має право на спадкове майно, що залишилося після смерті померлої ОСОБА_6

Вище зазначено, що спадкове майно складається з будинку АДРЕСА_1, яке побудоване в період шлюбу спадкодавцем ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і є спільним майном даного подружжя в рівних частках.

З матеріалів справи вбачається, що на день смерті ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_3) разом з ним у даному будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_6 - дружина померлого, ОСОБА_1 - син померлого, ОСОБА_7 - невістка померлого .

Як зазначено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (ЦК УРСР), в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно з положеннями ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Дані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В ст. 553 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Таким чином спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, є : ОСОБА_6 (дружина) ОСОБА_1 (син померлого), оскільки дані особи проживали та були зареєстровані разом з ОСОБА_8, не відмовилися від прийняття спадщини і фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

З врахуванням наведеного належну ОСОБА_8 частку спадкового майна в 1/2 частині спадкують його дружина та його син кожний по 1/4 частині.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1.(син) помер. Спадкоємцями першої черги, які разом з ним проживали, були зареєстровані і прийняли за ним спадщину, яка йому належала в 1/4 частині спадкового майна, є його мати - ОСОБА_6 та його дружина - ОСОБА_7 по 1/8 частині. ( 1/4 : 2)

Таким чином, за ОСОБА_6 після її смерті залишилось вище вказане спадкове майно, яке складається з 7/8 частин (1/2 + 1/4 = 3/4 + 1/8=7/8), яке з часу відкриття спадщини належить спадкоємцю за заповітом - позивачу ОСОБА_1, а 1/8 частини спадкового майна належить спадкоємцю за померлою ОСОБА_7 - відповідачу ОСОБА_3, який прийняв спадщину за заповітом за померлою ОСОБА_7

З врахуванням наведеного, видачею 27.08.2014р. державним нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок АДРЕСА_1 ім'я ОСОБА_3 і більше того, на підставі скасованого рішення суду, порушено спадкові права позивача.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала право на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом.

За наведених обставин вимоги позивача про визнання вказаного свідоцтва недійсним є підставними та обґрунтованими.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Вибуття майна з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що належне позивачу спадкове майно за померлою ОСОБА_6 (7/8 частин) вибуло з володіння позивача поза його волею і перебуває у незаконному володінні відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, позивач має право на захист порушених його прав шляхом витребування від відповідачів даного майна.

В цій частині позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягаю до задоволення.

Разом з тим, не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо визнання за ним права приватної власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Матеріалами справи встановлено, рішенням виконкому Мукачівської районної ради від 12.04.1989 року ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво житлового будинку в АДРЕСА_1 та виготовлено будівельний паспорт на будівництво вказаного будинку на ім'я забудовників ОСОБА_8 та його дружини ОСОБА_6 Право власності на даний будинок у встановленому законом порядку не оформлено і на нього відсутні відповідні правовстановлюючі документи.

З матеріалів витребуваної інвентаризаційної справи вбачається, що інвентаризація даного

будинку проведена лише у лютому 2008 року, до цього часу інвентаризація не проводилась і інвентарна справа була відсутня. Станом на лютий 2008 року за адресою АДРЕСА_1 розташовані два житлові будинки : літера «А» площею 217,9кв.м. та літера «Б» площею 46,4 кв.м. з надвірним будовами. За наслідками даної інвентаризації виготовлено інвентарну справу та технічний паспорт. Під час проведеної поточної інвентаризації станом на 20.03.2013 року, загальна площа змінилась з 217,9 кв.м. на 240,1кв.м. у зв'язку з включенням до неї площі літнього приміщення.

Позивачем, в обґрунтування заявлених вимог, суду надано технічний паспорт на будинок станом на 2008 рік, а не на станом на момент звернення до суду з позовом (березень 2015 рік), хоча з вищенаведеної інвентаризаційної справи вбачається, що загальна площа одного з будинків істотно змінилася.

Окрім того, позивачем, відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України не поданодоказів про технічний стан будинку станом на момент звернення з позовом до суду, висновків спеціалістів щодо технічного стану будинку, дотримання санітарних, протипожежних вимог.

З врахування наведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на вищевказане майно.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заявленого позову з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд ,-

постановив :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13 березня 2017 року - скасувати, ухваливши у справі нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.08.2014р. на будинок АДРЕСА_1, виданого державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та ім'я ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі №1-476.

Витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7/8 частин спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_6 і складається з: житлового будинку, позначеного в плані літерою А, загальною площею 240,10 кв.м., житловою площею 64,30 кв.м. та належних до нього надвірних споруд і прибудов: Е-сарай, Ж-вбиральня, №1-3- споруди, Н- колодязь, розташованих за адресою : АДРЕСА_1.

Витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7/8 частин спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_6 і складається з: житлового будинку, позначеного в плані літерою Б, загальною площею 46,4 кв.м., житловою 18,7кв.м. та належних до нього надвірних споруд і прибудов: літ. В- сарай; літ. Г- вбиральня; літ. Д- сарай.

В решті заявлених вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 02 лютого 2018 року.

Головуючий :

Судді :