Справа № 204/8070/16-ц
Провадження № 2/204/46/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

30 січня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за невиконаним договором купівлі-продажу,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за невиконаним договором купівлі-продажу.

До суду надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_2, в якому вона просила закрити провадження у даній справі, у зв'язку з наявністю рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2016 року по справі № 204/4786/16-ц, яке набрало законної сили 09 березня 2017 року, постановленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. В обґрунтування клопотання вказала на те, що договору купівлі-продажу електронної апаратури, на який посилається позивач, між сторонами не укладалось взагалі. Основним з доказів, який підтверджує невідповідність обставин, викладених в позовній заяві, є те, що апаратура, яку нібито замовляв позивач у відповідача, ще навіть не виготовлялась заводом-виробником в 2012 році, на підтвердження чого до матеріалів справи було долучено каталоги продукції, лист від імпортера ФОП ОСОБА_5, а також відповіді компаній Ayon та Kharma, якими компанії-виробники підтверджують вказану інформацію. Таким чином, чітко вбачається викривлення обставин справи, адже позивачеві не могли бути відомі найменування вказаної ним у позовній заяві електронної апаратуру, так як їх ще не існувало. Більш того, розписка, яка стала підставою для звернення позивачем до суду, є вирваним з контексту іншої справи документом, який, по-перше, вже був предметом розгляду іншої справи в суді між тими ж сторонами, а по-друге, має іншу природу виникнення. Так, 01 жовтня 2012 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 грошові кошти на безвідсотковій основі у розмірі 160000,00 доларів США, строком на три роки, до 01 жовтня 2015 року, а ОСОБА_4, в свою чергу, зобовязався повернути грошові кошти у розмірі 160000,00 доларів США у вказаний строк. Вказана розписка передувала укладанню Договору позики та була написана на переліку майна, який планувалось передати під заставу в якості забезпечення зобовязання. Вказані обставини були встановлені під час розгляду справи № 204/4786/16-ц Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська та цей факт визнавався сторонами в судовому засіданні. За результатом розгляду вказаної справи було винесено рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2016 року по справі № 204/4786/16-ц, яким суд задовольнив позовні вимоги та стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 160000,00 доларів США за договором позики. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року вказане рішення залишено без змін. Таким чином, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2016 року по справі № 204/4786/16-ц набрало законної сили. Отже, зазначені вище обставини є преюдиційним фактом та безперечно підтверджують те, що вказана розписка вже була предметом спору між тими ж сторонами і з тих самих підстав. Тому, дана справа має бути закрита, у звязку з наявністю рішення, яке набрало законної сили, постановленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримала своє клопотання та просила задовольнити його в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання та просив відмовити в його задоволенні. При цьому, пояснив, що предмет спору у даній справі інший, оскільки предявлений по іншій розписці.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, законодавцем встановлено, що провадження у справі може бути закрито, якщо набрало законної сили рішення суду лише за наявності усіх трьох підстав, а саме: 1) рішення ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами; 2) про той самий предмет; 3) з тих самих підстав.

Разом з тим, у цивільній справі № 204/4786/16-ц предметом спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була заборгованість за договором позики від 01.10.2012 року, в той час, як у даній справі предметом спору є стягнення грошових коштів за невиконаним договором купівлі-продажу електроніки від 14.09.2012 року.

Таким чином, судом не вбачається на теперішній час підстав для закриття провадження у даній справі.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним відмовити представнику відповідача в задоволенні її клопотання про закриття провадження у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182-183, 247, 255, 258-260, 352-354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у даній справі - відмовити.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Самсонова