Провадження № 2/219/97/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 589 грн. 96 коп. та судові витрати, вказуючи, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву б/н від 9.02.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 10 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 27.07.2015 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10 400 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту. За період користування частиною кредиту отриманою відповідачем до 1.09.2014 року розрахунок процентів здійснювався за ставкою 2,5% від суми залишку непогашеної заборгованості, з 1.09.2014 року по 1.04.2015 року розрахунок процентів здійснювався за ставкою 2,9%, а з 1.04.2015 року за ставкою 3,6% від суми залишку непогашеної заборгованості. Оскільки 10 400 грн. кредитну картку переоформлено на престижну кредитну картку «Gold» процентна ставка за користування частиною кредиту отриманою з дати переоформлення здійснюється за ставкою 3,5% від суми залишку непогашеної заборгованості. Банк виконав умови договору та надав відповідачу кредит, однак відповідач свої зобовязання за договором не виконує, в звязку з чим станом на 8.11.2016 року має заборгованість в розмірі 19 589 грн. 96 коп., яка складається з: 1 125 грн. 51 коп. - заборгованість складова заборгованість за ставкою 2,9%; 17 055 грн. 40 коп. складова заборгованість за ставкою 3,5 %, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 договору 500 грн. штраф (фіксована складова); 909 грн. 05 коп. штраф ( процентна складова).

Представник позивача ОСОБА_2, які діє на підставі довіреності № 6560-К-О від 18.05.2017 року, у судовому засіданні надала пояснення про те, що під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5 в місяць або 30,00 % на рік, далі процентна ставка була змінена. Відповідно до умов договору (п.5.3) розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання своїх зобов'язань за договором (п. 8.1. Правил). Умови про порядок внесення змін до Тарифів по кредиту були закладені з самого початку, тобто відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 15.08.2014 року та 15.03.2015 року та на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від Відповідача до Банку не надходило. На підставі цього просить суд задовольнити вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача ОСОБА_3 (діє на підставі договору про надання правової допомоги у цивільних справах від 24.03.2017 року) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в заяві від 24.03.2017 року та зазначив, що позовні вимоги відповідач визнає частково, лише в сумі 10 810 грн. 58 коп., яка з його розрахунку складається з тіла кредиту 7 455 грн. 57 коп. та відсотків за заборгованість в сумі 3 355 грн. 01 коп. Вказує, що з розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що проценти нараховувалися невідомо за який період, за якими умовами та правилами. Вважає, що сума за відсотками значно завищена та не може складати 18 180 грн. 91 коп. при кредиті у розмірі 10 400 грн. При цьому відповідач сплачував кредит, отриманий 9.02.2011 року. Щодо суми нарахованих штрафів зазначив, що оскільки ОСОБА_1 проживає у м. Бахмут, яке входить до переліку міст, на які поширюється Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», нарахування будь-яких штрафних санкцій заборонено. Тобто вказані вимоги позивача є необґрунтованими, тому вони не можуть бути задоволені.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що 9.02.2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 як клієнтом, укладено договір шляхом заповнення позичальником анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої відповідачу була видана кредитка картка (а.с.14).

Згідно з вказаною анкетою-заявою, заявник вказав, що згоден з тим, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/ (а.с.14 оборотна сторона).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 "Умов та правил надання банківських послуг", - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Згідно п.1.1.3.2.4 "Умов і правил надання банківських послуг" банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач підписав анкету - заяву, отримав кредитну карту, ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, що свідчить про погодження з його умовами, на момент розгляду справи є дійсним, підписаний відповідачем з метою реального настання прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства.

Позивач зобов'язання за договором виконав повністю. У свою чергу, відповідач користується коштами банку, однак не виконує свої зобов'язання перед банком належним чином, не здійснює погашення кредиту, не сплачує проценти за його користування.

У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 8.11.2016 року (за розрахунком позивача) має заборгованість у розмірі 19 589 грн. 96 коп., яка складається з: 1 125 грн. 51 коп. складова заборгованість кредиту за ставкою 2,9%; 17 055 грн. 51 коп. складова заборгованість кредиту за ставкою 3,5%; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Договору: 500 грн. штраф (фіксована складова); 909 грн. 05 коп. штраф (процентна складова).

Під час розгляду справи судом направлявся запити щодо надання ПАТ КБ «ПриватБанк» докладного розрахунку заборгованості за договором від 9.02.2011 року, із визначенням тіла кредиту та відсотками за кредитним договором для всебічного та повного дослідження предмету спору та правильного визначення суми заборгованості. Однак суду так і не були надані необхідні документи та розрахунки суми заборгованості, де чітко видно суму тіла кредиту. Представник позивача ОСОБА_2 пояснила, що банк не має можливості надати детальний розрахунок, окрім тих, що надавалися суду попередньо.

З первинних документів, які були надані суду разом із позовною заявою, лише з розрахунку заборгованості станом на 31.05.2015 року (а.с.6-9) можливо визначити загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), сума якого складає 7 455 грн. 57 грн. Тому за відсутності інших документів, які мав надати банк, суд вважає правильним взяти розрахункову суму боргу по кредиту, визначену саме розрахунком станом на 31.05.2015 року.

Разом з тим, з розрахунку заборгованості вбачається, що під час укладення кредитного договору діяла процента ставка за кредитом в розмірі 30,00% на рік (2,5% в місяць), далі процентна ставка була збільшена, а саме 1 вересня 2014 року встановлена у розмірі 34,80%, з 1 квітня 2015 року встановлена у розмірі 43,20%.

Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку.

Відповідно до п.5.3 умов та правил банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку відповідно до п.4.9. цього договору.

Позивачем відповідно до п.5.3 умов та правил надання банківських послуг не було проінформовано відповідача про збільшення процентної ставки, оскільки з наданих позивачем роздруківок (а.с.119-120) вбачається, що повідомлення щодо підвищення Банком процентної ставки надсилалися відповідачу 15.08.2014 року та 15.03.2015 року на номер +38. Проте вказаний номер телефону відповідачу не належить, у анкеті-заяві він зазначав інший (+8), у звязку із цим суд робить висновок про те, що відповідач від позивача ніяких повідомлень щодо умов кредитування не отримував та незрозуміло кому саме позивач направляв СМС повідомлення.

Крім того, Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

В анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг обумовлено проценту ставку за користуванням кредитом 30,00% річних (2,5% в місяць) на залишок заборгованості.

Тобто, виходячи з процентної ставки за весь час користування кредитом 30,00% річних та кількості днів за період з 1 вересня 2014 року (дати першого підвищення відсоткової ставки за користування кредитом) по 8 листопада 2016 року, яка складає 800 днів, заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 4 970 грн. 38 коп. з наступного розрахунку: 7 455 грн. 57 коп. (тіло кредиту станом на 31.05.2015 року) х 30,00% : 360 днів (передбачених п.2.1.1.12.7 «картковий рахунок») х 800 днів = 4 970 грн. 38 коп.

Разом із процентами, нарахованими до 1 вересня 2014 року (нараховані за процентною ставкою 30% відповідно до умов договору), у сумі 244 грн. 87 коп. та заборгованості за кредитом у сумі 7 455 грн. 57 коп., стягненню підлягає 12 670 грн. 82 коп. (7 455 грн. 57 коп. + 4 970 грн. 38 коп. + 244 грн. 87 коп.).

Представник відповідача також надав свій розрахунок суми заборгованості за відсотками, відповідно до якого ця сума становить 3 355 грн. 01 коп., а разом із розміром заборгованості за кредитом 10 810 грн. 58 коп. Саме цю суму боргу визнає відповідач. Проте суду незрозуміло яким чином була вирахувана вказана сума за відсотками, за якою формулою відбувався розрахунок.

Щодо стягнення штрафів суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Разом з тим, суд враховує положення статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до яких на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 5.11.2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2.09.2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р, до таких населених пунктів було віднесено і місто Бахмут (до 18.02.2016 року - Артемівськ) Донецької області, де зареєстрований відповідач.

Вказане розпорядження було зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №1079-р.

Розпорядження від 5 листопада 2014 року №1079-р. було оскаржено ТОВ «ТАР АЛЬЯНС» до суду в порядку адміністративного судочинства. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р було визнано не чинним. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2015 року вказані судові рішення скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Розпорядження втратило чинність на підставі Розпорядження КМУ від 2.12.2015 року № 1275-р.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з цим переліком м. Бахмут (до 18.02.2016 року - Артемівськ) Донецької області увійшло до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно матеріалів справи (паспортних даних відповідача (а.с.53), ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Артемівськ), вул. Профсоюзна, буд.4.

З огляду на вищевказане, у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь Банку штрафів: 500,00 грн. фіксована частина, 909 грн.05 коп. процентна складова, слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути станом на 8 листопада 2016 року заборгованість в сумі 12 670 грн. 82 коп., з яких: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) в сумі 7 455 грн. 57 коп. та заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 5 215 грн. 25 коп.

Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом N 3674-VI).

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1 378 грн. (відповідно до платіжного доручення № ВО1S8B16Y4 від 8.12.2016 року (а.с.1). Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку ст.141 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно сумі задоволених позовних вимог 12 670,82*1378/19589,96= 891,29 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 6, 12, 81, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 611, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 12 670 /дванадцять тисяч шістсот сімдесят/ грн. 82 /вісімдесят дві/ коп., яка складається з: заборгованості за кредитом (тіло кредиту) в сумі 7 455 грн. 57 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 5 215 грн. 25 коп.

В задоволенні іншої частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 891 /вісімсот девяносто одна/ грн. 29 /двадцять девять/ коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя -

ОСОБА_4