Справа№642/4423/17
Провадження №2/642/170/18
25 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Гримайло А.М.,
за участю секретаря судових засідань Сорокіної Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні умісті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення,-
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення, в якому просять витребувати у ОСОБА_4 копію та оригінал технічного паспорту; усунути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоди у користуванні власністю, що чиняться ОСОБА_4, шляхом вселення; зобов'язати ОСОБА_4 не чинити в подальшому перешкод позивачам в користуванні квартирою.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилаються на те, що 15 березня 2017 року державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гуркаленко І.В. видано позивачу ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5,1958 року народження на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.
Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером №82522892, 15.03.2017 року, що підтверджено відповідним витягом.
Також позивачу 15 березня 2017 року державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гуркаленко І.В. видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5,1958 року народження на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Право власності зареєстроване в реєстрі речових прав за індексним номером №82517185,15.03.2017 року, що підтверджено відповідним витягом.
Крім того, згідно свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого цим же державним нотаріусом, власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, є відповідач, яка була дружиною спадкодавця.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_5, який є батьком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3.
Позивачі своєчасно звернулися до Другої харківської державної нотариальної контори для оформлення спадщини, була заведена спадкова справа № 552/2011.
Відповідач також звернулася до нотаріальної контори в передбачений законом строк, але щоб позивачі не могли оформити право на спадщину, більше до нотаріальної контори жодного разу не прийшла, а нотаріус вимагав, щоб всі спадкоємці прийшли до нотаріальної контори одночасно. Крім того відповідач відмовлялася надати позивачам та нотаріусу правоустанавлюючі документи на спадкову квартиру. Через зазначену ситуацію позивачі у серпні 2016 року звернулися до Ленінського районного суду міста Харкова с позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В процесі підготовки до судового розгляду цивільної справи № 642/5420/16-ц,провадження 2/642/1695/16(3 серпня 2016 року по березень 2017 року), сторони досягли згоди та оформили свідоцтва на спадщину у Другій Харківській державній нотаріальній конторі. Але відповідач так і не надала позивачам технічний паспорт на спірну квартиру та ключи від вхідних дверей спадкової квартири. До квартири відповідач позивачів не пускає. На телефонні дзвінки не відповідала.
11 квітня 2017 року позивачі надіслали відповідачу листи, як на адресу реєстрації відповідача так і на адресу спадкової квартири. Відповідач подзвонила позивачу ОСОБА_2 та повідомила, що ключі позивачам не надасть та до спадкової квартири не пустить.
31 травня 2017 року позивачі надіслали такі саме листи, як на адресу реєстрації відповідача так і на адресу спадкової квартири, просили надати ключи від спадкової
Але відповідач ключи не надала, не передзвонила позивачам та на їх телефонні дзвінки не відповідала.
Позивачі в липні 2017 року зверталися до правоохоронних органів з метою отримати допомогу у спірному питанні, але отримали формальну відповідь, жодної реальної перевірки та бесіди проведено не було, спір між сторонами не був вирішений, у зв'язку з чим були змушені звернутись до суду.
В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини вказані в позові, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, письмових заперечень проти позову не надала, причини неявки суду невідомі.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив такі обставини і відповідні правовідносини.
В судовому засіданні встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 15 березня 2017 року державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гуркаленко І.В. видано позивачу ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5,1958 року народження на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером №82522892, 15.03.2017 року, що підтверджено відповідним витягом.
15 березня 2017 року державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гуркаленко І.В. видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5,1958 року народження на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Право власності зареєстроване в реєстрі речових прав за індексним номером №82517185,15.03.2017 року, що підтверджено відповідним витягом.
Крім того, згідно свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого цим же державним нотаріусом, власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, є відповідач, яка була дружиною спадкодавця
Так, відповідно до положень ст.ст.15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.41 Конституції України, та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, Згідно ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.
Відповідно до п.33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно ч.3 ст.319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.
З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 3, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391, 358 ЦК України, ст.ст.141,259, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення - задовольнити частково.
Усунути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 перешкоди у користуванні власністю, а саме: квартирою АДРЕСА_1, що чиняться ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, шляхом вселення.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня йому вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Суддя: А.М. Гримайло