Справа №461/7292/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Скаб В.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи, що

не заявляє самостійних вимог

щодо предмету спору ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 (79053, м.Львів, вул. Я. Музики, 34/165) до Управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл. Ринок, 1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Львівський академічний драматичний театр імені ОСОБА_5 (79016, м.Львів, вул. Городоцька, 36) про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Львівський академічний драматичний театр імені ОСОБА_5, в якому просить визнати незаконним і скасувати наказ управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради від 20.09.2017 року №546-к; поновити ОСОБА_4 на посаді тимчасово виконуючого обовязки директора художнього керівника Львівського академічного драматичного театру імені ОСОБА_5; стягнути на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.09.2017 р. по день поновлення на посаді за вирахуванням обовязкових внесків і платежів у звязку з тимчасовою втратою працездатності.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що ОСОБА_4 з 06.08.2015 року розпочав працювати в Львівському драматичному театрі ім. Лесі Українки. Зокрема, наказом управління культури Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 06.08.2015р. №359-к ОСОБА_4 призначено директором театру на час відсутності основного працівника до 31.08.2015 року. ОСОБА_6 управління культури Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 28.08.2015р. №404-к ОСОБА_4 звільнено з посади директора, натомість наказом від 01.09.2015р. №405-к - прийнято на посаду директора на термін до 31.12.2015р. Додатковою угодою від 22.12.2015 р. №1 до контракту від 01.09.2015р., термін дії вказаного контракту зі ОСОБА_4 продовжено до 31.12.2016 р. ОСОБА_6 управління культури Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 16.12.2016р. №629-к внесено зміни до вищевказаного контракту, встановивши термін його дії до 31.08.2017 року. Листом від 30.06.2017р. №23703 вих. - 371 управління культури наголосило, що термін дії контракту визначений до 31.07.2017р., і управління культури не має наміру продовжувати його на новий строк.

За таких обставин, 20.07.2017 року ОСОБА_4 звільнено з посади директора Львівського драматичного театру ім. Лесі Українки згідно з наказом управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради від 20.07.2017 року №419-к. Підставою звільнення став п.1 ст.36 КЗпП України - угода сторін.

З огляду на зазначене, з 20.07.2017 року достроково припинилась і дія контракту, укладеного між ОСОБА_4 та управлінням культури, оскільки незважаючи на те, що термін його дії було встановлено до 31.08.2017 року, сторони дійшли згоди про припинення трудових відносин за угодою сторін до спливу строку контракту, оформивши це відповідним рішенням - наказом управління культури від 20.07.2017 року №419-к.

ОСОБА_6 управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради від 21.07.2017 року №421-к ОСОБА_4 призначено тимчасово виконуючим обов'язки директора - художнього керівника Львівського академічного драматичного театру імені ОСОБА_5 з наданням права підпису на фінансових, розпорядчих та кадрових документах. Таким чином, з 21.07.2017 р. ОСОБА_4 приступив до виконання обов'язків директора - художнього керівника театру з метою оперативного вирішення питань фінансово - господарської діяльності.

Позивач зазначає, що у зв'язку із раптовим погіршенням стану здоров'я, яке суттєво вплинуло на його працездатність, ним з 22.08.2017 р. відкрито первинний листок непрацездатності, про що своєчасно інформовано роботодавця та доведено до відома адміністрації театру. Надалі, у зв'язку з перебуванням ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні, термін листка непрацездатності продовжувався - з 20.09.2017 р. по 25.09.2017 р., з 25.09.2017 р. по 11.10.2017 р. і надалі.

03.10.2017 року на поштову адресу позивача надійшов конверт, адресований йому управлінням культури Департаменту розвитку Львівської міської ради, у якому містився лист управління культури від 22.09.2017 р. №2703-вих-508, зі змісту якого ОСОБА_4 стало відомо про те, що його звільнено на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України згідно з наказом від 20.09.2017 року №546-к.

Вважає, що вищевказаний наказ є незаконним і підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просив суд позовні вимоги задоволити повністю.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив, надав пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях /а.с.33-34/, та додатково вказав, на те, що 21.07.2017 року ОСОБА_6 №421-к ОСОБА_4, призначено тимчасово виконуючим обов'язки директора - художнього керівника театру до часу призначення керівника установи за результатами конкурсного добору відповідно до ст.21 Закону України «Про культуру».

За результатами проведеного конкурсу на заміщення вакантної посади директора - художнього керівника театру Львівського академічного драматичного театру ім. Лесі Українки, директором-художнім керівником театру визначено та призначено ОСОБА_6 № 544-к від 20.09.2017 р. ОСОБА_3.

Таким чином, у зв'язку з призначенням керівника установи за результатами конкурсного добору, строк тимчасового виконання позивачем, ОСОБА_4, обов'язків директора-художнього керівника театру завершився. Відтак, позивач ОСОБА_6 № 546-к від 20.09.2017 року був звільнений з займаної ним посади.

Оскільки сторони обумовили строк перебування позивача на займаній посаді, а саме до моменту заміщення вакантної посади директора-художнього керівника згідно вимог ст.21 Закону України «Про культуру», звільнення позивача вважає правомірним. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 позовні вимоги заперечила. Просила суд відмовити у їх задоволенні.

Ухвалою суду від 12.12.2017 р. у справі витребовувалися докази. /а.с.64-65/.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд встановив, що на підставі наказу управління культури Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 06.08.2015р. №359-к ОСОБА_4 призначено на посаду директора театру на час відсутності основного працівника до 31.08.2015 року./а.с.6/.

ОСОБА_6 управління культури Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 28.08.2015р. №404-к ОСОБА_4 звільнено з посади директора, натомість наказом від 01.09.2015р. №405-к - прийнято на посаду директора на термін до 31.12.2015 р. /а.с.7, 8/.

Додатковою угодою від 22.12.2015р. №1 до контракту від 01.09.2015 р., термін дії вказаного контракту зі ОСОБА_4 продовжено до 31.12.2016 р. /а.с.9/.

ОСОБА_6 управління культури Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 16.12.2016р. №629-к внесено зміни до п.6.1 контракту від 01.09.2015 р., укладеного з директором Львівського драматичного театру ім. Лесі Українки Павлівим ОСОБА_7, виклавши у редакції «Цей контракт діє з 01.09.2015 р. до 31.08.2017 р. /а.с.10/.

У судовому засіданні встановлено, що листом від 30.06.2017р. №23703-вих- 371 управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради, повідомило ОСОБА_4 про те, що 31.08.2017 р. закінчується термін дії контракту з ним на посаді директора Львівського драматичного театру ім. Лесі Українки. Відповідно до підпункту «а» п.5.2 укладеного з ОСОБА_4 контракту 31.08.2017 р., останній буде звільнений, у звязку з закінченням терміну дії контракту, п.2 ст.36 КЗпП України. /а.с.11/.

ОСОБА_6 управління культури Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 20.07.2017 р. №419-к ОСОБА_4 звільнено з посади директора, за згодою сторін. /а.с.12/.

Наступного дня, ОСОБА_4 на підставі наказу управління культури Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 21.07.2017 р. №421-к, призначено тимчасово виконуючим обовязки директора художнього керівника Львівського академічного драматичного театру ім. Лесі Українки, до часу призначення керівника установи за результатами конкурсу добору відповідно до ст.21 Закону України «Про культуру». /а.с.13/.

Так, за результатами проведеного конкурсу на заміщення вакантної посади директора-художнього керівника театру Львівського академічного драматичного театру ім. Лесі Українки, директором художнім - керівником театру визначено та призначено ОСОБА_6 № 544-к від 20.09.2017 р. ОСОБА_3. /а.с.35/.

У зв'язку з призначенням керівника установи за результатами конкурсного добору, строк тимчасового виконання ОСОБА_4 обов'язків директора-художнього керівника театру завершився. Відтак, позивач ОСОБА_6 № 546-к від 20.09.2017 року був звільнений з займаної ним посади на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України. /а.с.41/.

Однак, позивач з даним наказом не погоджується, оскільки в період з 22.08.2017 р. відкрито первинний листок щодо його непрацездатності, про що своєчасно інформовано роботодавця та доведено до відома адміністрацію театру. У звязку із подальшим перебуванням ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні, термін листа непрацездатності продовжувався з 20.09.2017 р. по 25.09.2017 р., з 25.09.2017 р. по 11.10.2017 р., і надалі, як зазначає позивач. /а.с.15-17/. Тому, в період перебування на лікарняному, на думку позивача, відповідач не мав права його звільняти із займаної ним посади.

Проте, суд з таким твердження позивача не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЗУ «Про культуру» керівники державних та комунальних закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на пять років за результатами конкурсу.

Так, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. /ст.21 КЗпП України/.

Згідно п.п.1, 2 ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковий, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

Пунктом 2 ст.36 КЗпП України передбачено можливість припинення трудового договору в зв'язку із закінченням його строку. Припинення трудового договору після закінчення строку його дії не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов'язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за п. 2 ст. 36 КЗпП.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р.№ 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при укладенні трудового договору на визначений строк останній встановлюється за погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події, в даному випадку виходом на роботу основного працівника.

Встановлено, що в момент підписання контракту, ОСОБА_4 були відомі його умови, оскільки сторони обумовили строк перебування позивача на займаній посаді, а саме до часу призначення керівника установи за результатами конкурсного добору відповідно до ст.21 ЗУ «Про культуру».

У звязку із оголошенням конкурсу на заміщення вакантної посади директора художнього керівника Львівського академічного драматичного театру ім. Лесі Українки, рішенням конкурсної комісії визначено переможця конкурсного добору - ОСОБА_3

Частиною 3 статті 40 КЗпП України передбачено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Суд звертає увагу на те, що така заборона встановлюється лише у випадку звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, тобто з підстав, передбачених ст.ст.40, 41 КЗпП України, а позивача звільнено за п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, тобто закінчення строку трудового договору.

Як вбачається з ОСОБА_8 соціальної політики України №30/13/133-12 від 31.01.2012 р., управління культури мало право звільнити працівника і в період тимчасової непрацездатності, оскільки заборона звільнення працівника у період тимчасової непрацездатності поширюється лише на підстави, передбачені ст.40 КЗпП України. Припинення трудового договору по закінченні строку не потребує заяви чи якогось волевиявлення працівника. /а.с.36/.

Окрім цього, суд враховує позицію Верховного суду України, викладеної у Постанові №6-19цс14 від 02 квітня 2014 року, де зазначено про на необґрунтованість посилання позивача на порушення роботодавцем вимог ч. З ст. 40 КЗпП України у разі звільнення його на підставі п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП, оскільки заборона звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності поширюється лише на звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, тобто з підстав, передбачених ст.ст. 40, 41 КЗпП України (п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України).

Також, суд не погоджується із твердженням позивача про те, що його з наказом управління культури Департаменту Львівської міської ради від 20.09.2017 р. №546-к, досі не ознайомлено. Оскільки, листом управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради від 22.09.2017 р. №2703-вих-508, з повідомленням про вручення, яке позивач отримав 28.09.2017 р., ОСОБА_4 повідомлено про те, що у звязку із його звільненням, на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, його запрошено до управління для отримання копії вказаного наказу та його трудової книжки. /а.с.14/. Крім цього, як зазначає сам позивач, з період з 22.08.2017 р. і на далі перебуває на лікарняному, тому ОСОБА_4 не ознайомлено з оскаржуваним наказом.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевказане, суд вважає, що звільнення ОСОБА_4 з посади директора художнього керівника Львівського академічного драматичного театру ім. Лесі України, у зв'язку із закінченням терміну дії контракту, відбулося з дотриманням норм чинного трудового законодавства, було здійснено правомірно з дотриманням пункту 2 статті 36 КЗпП України, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 263 265, 351 355 ЦПК України, ст.ст.23, 36, 40 КЗпП України, Законом України "Про культуру", суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 (79053, м.Львів, вул. Я. Музики, 34/165) до Управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл. Ринок, 1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Львівський академічний драматичний театр імені ОСОБА_5 (79016, м.Львів, вул. Городоцька, 36) про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 02.02.2018 р.

Суддя: Радченко В.Є.