РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Новікової Н.В., присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю: секретаря судового засідання Похвалітової М.В., особи, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3, прокурора Мітленко С.В., представника Комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_4, представника особи, стосовно якої ставиться питання ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою головного лікаря комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник заступник головного лікаря з медичної частини Комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 звернулась до суду з заявою, в якій просить продовжити госпіталізацію недієздатної ОСОБА_3 до Комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради в примусовому порядку.

Заяву обґрунтовує наступним тим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом 2 групи дитинства безстроково по психічному захворюванню. Визнана недієздатною, опікуном призначена мати ОСОБА_7. 11.08.2017 року була госпіталізована в психотуберкульозне відділення КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР. Згідно з рішенням Токмацького районного суду від 15.08.2017 року ОСОБА_3 була госпіталізована в КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР у примусовому порядку. Для вирішення питання про продовження госпіталізації у психіатричну лікарню в примусовому порядку 01.02.2018 року вдруге оглянута комісією лікарів-психіатрів КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР. Стан ОСОБА_3 можна кваліфікувати як хронічний психічний розлад у формі помірної розумової відсталості в ступені імбецильності при захворюванні Дауна з порушеннями поведінки та важкий перебіг поза легеневого туберкульозу з бациловиділенням й прийшла до висновку, що психічний стан хворої не покращився, та залишається нестабільним: спостерігаються порушення поведінки, настрій нестійкий, періодично емоційно лабільна, дратівлива, злісна, легко афектується, виявляє агресивні дії до хворих та медичного персоналу, порушує режим перебування, відмовляється від прийому медикаментів, нейролептиків та протитуберкульозних препаратів, словесній корекції піддається на короткий проміжок часу. Критика до хвороби та свого стану формальна. ОСОБА_3 потребує подальшого лікування та обстеження, як хвора на заразну форму позалегеневого туберкульозу. За психічним та соматичним станом може становити загрозу для себе та оточуючих, у звязку з чим потребує продовження госпіталізації у психіатричну лікарню у примусовому порядку в умовах психотуберкульозного відділення Молочанської психіатричної лікарні.

В судовому засіданні представник КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР за довіреністю лікар-психіатр ОСОБА_4 підтримав заяву та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що пацієнт ОСОБА_3 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновками яких встановлено, що особа страждає тяжким психічним розладом. Комісією лікарів були встановлені всі передбачені законом підстави для продовження примусової госпіталізації, в зв'язку з чим лікарня звернулася до районного суду з відповідною заявою. Додав, що лікування пацієнта на теперішній час можливо лише в умовах стаціонару і в разі, якщо хворого на теперішній час не лікувати, він уявляє небезпеку для себе та оточуючих.

Прокурор в судовому засіданні вважав вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі, вказавши, що в зв'язку із тяжким психічним розладом, внаслідок якого ОСОБА_3 вчиняє дії, які уявляють небезпеку для неї та оточуючих, остання потребує лікування в умовах стаціонару психіатричного закладу, в зв'язку з чим є передбачені законом підстави для продовження примусової госпіталізації.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 заяву підтримала, вказавши, що ОСОБА_3 у встановленому законом порядку визнана недієздатною. На сьогоднішній день, у зв'язку із тяжким психічним розладом вчиняє дії, що є небезпечними для неї та оточуючих, а тому потребує лікування в умовах стаціонару психіатричного закладу у примусовому порядку.

ОСОБА_3 підтримала свого представника та лікаря та просила продовжити її госпіталізацію до лікарні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заява про госпіталізацію в психіатричну лікарню у примусовому порядку обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи безстроково. Визнаний недієздатною, опікуном над нею призначена ОСОБА_7. Зазначені обставини підтверджуються копією рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.07.2003 року, розпорядженням голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради від 14.10.2005 №2351р.

15.08.2017 року ОСОБА_3 госпіталізована до Комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР в примусовому порядку на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 15.08.2017 року в справі №328/2143/17.

01.02.2018 року ОСОБА_3 була повторно оглянута комісією лікарів-психіатрів. Стан хворої кваліфікований як хронічний психічний розлад у формі помірної розумової відсталості в ступені імбецильності при захворюванні Дауна з порушеннями поведінки та важкий перебіг позалегеневого туберкульозу з бациловиділенням. Комісія прийшла до висновку, що психічний стан хворої не покращився, та залишається нестабільним: спостерігаються порушення поведінки, настрій нестійкий, періодично емоційно лабільна, дратівлива, злісна, легко афектується, виявляє агресивні дії до хворих та медичного персоналу, порушує режим перебування, відмовляється від прийому медикаментів, нейролептиків та протитуберкульозних препаратів, словесній корекції піддається на короткий проміжок часу. Критика до хвороби та свого стану формальна. ОСОБА_3 потребує подальшого лікування та обстеження, як хвора на заразну форму позалегеневого туберкульозу. За психічним та соматичним станом може становити загрозу для себе та оточуючих.

Небезпечна поведінка особи та її небезпека для оточуючих підтверджується наданими суду документами.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності продовження примусової госпіталізації ОСОБА_3 до психіатричного закладу, а зібрані у справі докази вказують на необхідність такого продовження примусової госпіталізації останньої.

Таким чином, враховуючи принципи надання психіатричної допомоги (законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями, встановлені ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд дійшов висновку, що заява психіатричного закладу є обґрунтованою, доводи викладені в ній підтверджені в судовому засіданні, тому є правові підстави для задоволення заяви та продовження госпіталізації хворого в примусовому порядку.

На підставі викладеного, ст.ст.3, 4, 13, 14, 17, 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст.ст.4, 13, 81, 294, 339-342 ЦПК України , суд -

вирішив:

Заяву задовольнити.

Продовжити госпіталізацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в Комунальній установі «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради у примусовому порядку до 3 місяців.

Відповідно до ч.2 ст.342 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В. Новікова

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2