Справа № 2/756/1494/18
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Васалатія К.А.

за участі секретаря Ільченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 р. позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 01.12.2012 р. він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народилися двоє дітей: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

Позивач зазначає, що останні декілька років відповідач припинила займатись трудовою діяльністю та займатися вихованням дітей. Згодом відповідач і припинила займатись і домашнім господарством, а роботу по дому здійснювала прибиральниця. Внаслідок постійних чвар та конфліктів сторони деякий час проживали окремо. Позивач вказує на те, що після народження дітей з'ясувалось, що ми маємо різні погляди на виховання дітей.

У червні 2016 р. шлюбні відносини між сторонами було припинено. Приблизно з цього часу старший син ОСОБА_3 постійно проживає разом із позивачем. Дитина повністю забезпечена усім необхідним для нормального життя та розвитку, про нього також піклується його бабуся, мати відповідача. При цьому відповідач проживає разом з меншим сином ОСОБА_5. Дитина в повній мірі не забезпечена усім необхідним, в квартирі відповідача панує безлад, речі не складені, присутній неприємний запах. У квартирі знаходяться сторонні особи. Позивач зазначає, що має стабільний дохід, розмір якого є достатнім для життя та забезпечення його дітей.

Тому посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з позивачем - батьком ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, подані представниками сторін клопотання, дослідивши відзив відповідача, наданий її законним представником ОСОБА_7, суд вирішив провести розгляд справи за наявними доказами відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та встановив наступне.

Так судом встановлено, що 01.12.2012 р. між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1, виданого 01.12.2012 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1854.

В шлюбі між сторонами народились двоє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданого 18.06.2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2111 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 виданого 18.06.2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1703.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Ч. 1 та 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Також судом встановлено, що позивач проживає у трикімнатній АДРЕСА_2, а відповідач проживає у однокімнатній квартирі АДРЕСА_3.

З пояснень позивача вбачається, що старший син проживає з ним постійно з червня 2016 року. Згідно письмового відзиву відповідача, на даний час з батьком проживає й молодший син. Також у відзиві зазначено, що стан здоров'я ОСОБА_2 іноді заважає продуктивному спілкуванню з дітьми.

Згідно ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 161 СК України, встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до висновку Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, наданим суду в порядку ч. 5 ст. 19 СК України, з врахування інтересів дітей дана організація запропонувала суду місце мешкання обох дітей із батьком - позивачем по справі.

Як з'ясовано судом, рішенням Оболонського р/с м. Києва від 05.09.2017 р. відповідача ОСОБА_2 було визнано обмежено дієздатною, і піклувальником визначено її мати - ОСОБА_7 У відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи № 433 від 05.07.2017 р., проведеного у названій цивільній справі, ОСОБА_2 на даний час страждає на стійкий психічний розлад у вигляді шизотипованого розладу (F31). За своїм психічним станом вона виявляє психічні і поведінкові порушення, які істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею не опіки, а піклування.

Статус ОСОБА_7 як піклувальника відповідача підтверджується посвідченням № 428, виданим 19 жовтня 2017 р. Оболонською районною у м. Києві державною адміністрацією.

Згідно із ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини судом береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Таким чином суд приходить до висновку, що психічне захворювання відповідача ОСОБА_2 шкодить в першу чергу дітям, оскільки вони перебувають під її опікою та вихованням. Психічні та поведінкові порушення так чи інакше з високою вірогідністю можуть травмувати дітей та призвести до непоправних наслідків. Психічне захворювання відповідача суд розцінює як обставину, яка має істотне значення при визначенні місця проживання дітей.

Разом з тим, суд враховує позитивний висновок органу опіки та піклування щодо можливості встановлення місця проживання обох дітей разом із батьком. Тому підсумовуючи викладене та враховуючи інтереси дітей суд вважає, що на даний час є необхідним визначити місце проживання дітей разом із позивачем. У разі зміни обставин, в першу чергу, вилікування відповідача, остання має право на зміну місця проживання дітей.

Тому, керуючись Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 р., ст. ст. 7, 19, 150, 157, 161 СК України, ст. 211, 258, 259, 263, 264, 265, 353 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 разом із батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою його мешкання - АДРЕСА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя К.А. Васалатій