Справа № 202/1017/17
Провадження № 2/202/137/2018
УХВАЛА

Іменем України

02 лютого 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Герасименко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи: приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4, приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, визнання недійсним дублікату договору дарування, визнання недійсними торгів з реалізації майна боржника, визнання недійсним свідоцтва про придбання з прилюдних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи: приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4, приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, визнання недійсним дублікату договору дарування, визнання недійсними торгів з реалізації майна боржника, визнання недійсним свідоцтва про придбання з прилюдних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування арешту майна.

Позивач та представник позивача у судові засідання 30 листопада 2017 року, 28 грудня 2017 року, 02 лютого 2018 року не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали. 29.11.2017 року позивач подав до канцелярії суду заяву про відкладення судового засідання 30.11.2017 року у звязку із тим, що він особисто не може бути присутній у судовому засіданні, а його представник знаходиться у відрядження, однак доказів поважності причини неявки у судове засідання суду не надав. Позивач подав на електронну адресу суду 27.12.2017 року заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 28.12.2017 року, у звязку із його хворобою та знаходженням його представника за межами України, однак жодного доказу на підтвердження поважності причини неявки у судове засідання його та його представника ні до заяви, ні в подальшому суду не надав. 15.01.2018 року позивач отримав повістку про виклик до суду, що підтверджується повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязані зявлятися у судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою. Таким чином, суд визнає, що позивач та представник позивача повторно не зявилися до суду без поважних причин.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіковану Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, а саме п. 1 ст. 6 установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 у справі № 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі; Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_7 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись п. 1 ст. 6 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (в редакції 03.10.2017 року),суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи: приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4, приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, визнання недійсним дублікату договору дарування, визнання недійсними торгів з реалізації майна боржника, визнання недійсним свідоцтва про придбання з прилюдних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування арешту майна залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.Г. Зосименко