Справа №491/1249/17
07 лютого 2018 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді: Желяскова О. О.
за участю секретаря Рачкової І.В.
розглянувши в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
21 квітня 2017 року страхувальник звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи. Позивач, як страховик потерпілої в дорожньо-транспортній пригоді особи, на вимогу виконання умов договору страхування, на підставі Акту виконаних робіт №256311 від 11 травня 2017 року, страхового акту №ПСКА-6980 від 18 травня 2017 року та розрахунку суми страхового відшкодування було здійснено зарахування суми страхового відшкодування у розмірі 5352 (пять тисяч триста пятлесят дві) грн. 54 коп., в рахунок несплаченої частини страхового платежу.
Постановою Приморського районного суду м.Одеси №522/7973/17 від 29 травня 2017 року, встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1, якого притягнено до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
На підставі викладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «Українська страхова група»» суму страхового відшкодування в розмірі 5352 гривні 54 копійки та судові витрати по справі в сумі 1600 гривень 00 копійок.
Представник позивача, діючий на підставі довіреності (а.с.14) в судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду заяву (а.с.30), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не зявився, причину неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ст.128,130 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.25,27,36,37,38).
Згідно п.1 та п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Суд, взявши до уваги заяву представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії постанови Приморського районного суду м.Одеси №522/7973/17 від 29 травня 2017 року винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20 квітня 2017 року, о 08 год. 50 хв. в м.Одеса, по площі Привокзальній біля будинку №2, за участю транспортного засобу «Infiniti», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «BMW Х1», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, визнано відповідача ОСОБА_1 (а.с.11).
18 травня 2017 року позивачем на підставі результату огляду транспортного засобу «BMW Х1», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, акту виконаних робіт №256311 від 11 травня 2017 року та заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 21 квітня 2017 було складено страховий акт №ПСКА-6980 та розрахунок суми страхового відшкодування, що складає 5352 грн. 54 коп. (а.с.6-9).
Судом встановлено, що позивачем на підставі вищевказаних документів здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 5352 грн. 54 коп., що підтверджується довідкою ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» №ПСКА-6980 від 18 жовтня 2017 року (а.с.10).
Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно зі ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільно процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов'язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов'язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.
Відповідач не подав заперечень та доказів, в той час як позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.
Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 5352 грн. 54 коп. та судові витрати по справі в сумі 1600 гривень 00 копійок.
Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.
Тому, на підставі викладеного, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.623-625, 993, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст.4-13, 76-89, 258-273, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», задоволити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: ОСОБА_3
Рішення суду набуло законної сили „___ ____________ 20__ року.