Справа № 744/958/17 Провадження № 22-ц/795/209/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Страшний М. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Страшного М.М.

суддів - Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.,

при секретарі судового засідання Зіньковець О.О.

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Семенівського районного суду від 24 листопада 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Омега» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 09.02.2017 року з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: «JAC», державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 та автомобіля «ГАЗ», державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5 та який після зіткнення скоїв наїзд зі стоячими автомобілями «ВАЗ-2106», держаний номер НОМЕР_3 та автомобілем «Geely MK CROSS», державний номер НОМЕР_4.

На виконання вимог договору страхування та законодавства, ПАТ «АСК «Омега» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 39529 грн.31 коп. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 39 529 грн. 31 коп. страхового відшкодування в порядку регресу.

Рішенням Семенівського районного суду позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СК «Омега» 39 529 грн. 31 коп. у відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних із виплатою страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність рішення суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Відповідач посилається на те, що несправність рульового механізму, знаходження автомобіля в технічно несправному стані не підтверджена належними та допустимими доказами, на час ДТП у нього був наявний протокол перевірки технічного стану транспортного засобу. Вказує відповідач і про порушення судом норм процесуального права у звязку з відхиленням його клопотань про витребування матеріалів справи про адміністративне правопорушення та виклик свідків.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що 09 лютого 2017 року сталася ДТП за участю автомобілів «JAC», державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 та автомобіля «ГАЗ», державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5 та який після зіткнення скоїв наїзд зі стоячими автомобілями «ВАЗ-2106», держаний номер НОМЕР_3 та автомобілем «Geely MK CROSS», державний номер НОМЕР_4.

Постановою судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 березня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на час ДТП була застрахована на підставі поліса цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 липня 2016 року № АЕ/97721695 в ПАТ «АСК «Омега».

На підставі заяви потерпілих осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ПАТ «АСК «Омега» виплатило страхове відшкодування на загальну суму 39 529 грн. 31 коп.

Задовольняючи позов ПАТ «АСК «Омега» та стягуючи суму відшкодування в порядку регресу з ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув права регресної вимоги на підставі п. «г» ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може, виходячи з наступного.

Пунктом "г" ст. 38.1.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 6 ст. 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції залишив поза увагою, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема, щодо знаходження транспортного засобу «JAC», державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, на момент ДТП в технічно несправному стані.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2017 року складного працівниками ДАІ зазначено, що ОСОБА_4 керував автомобілем «JAC», державний номер НОМЕР_1, та перед виїздом не перевірив технічний стан транспортного засобу, в наслідок чого під час руху трапилась технічна несправність рульового механізму, від чого виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем ГАЗ», державний номер НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку і який в свою чергу, після зіткнення продовжив рух та скоїв наїзд з попереду стоячими автомобілем «ВАЗ-2106», держаний номер НОМЕР_3 та автомобілем «Geely MK CROSS», державний номер НОМЕР_4, чим порушив п. 2.3 А Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою суду ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів).

При цьому технічний стан автомобіля відповідача не був предметом дослідження в даному судовому засідання та з даного питання суд жодних висновків не робив. Зазначення в постанові суду про те, що ОСОБА_4 не перевірив технічний стан не підтверджує знаходження автомобіля технічно несправному стані та не є висновком фахівця (експерта).

Таким чином, постанова судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 березня 2017 року не може бути достатнім доказом, що свідчить про невідповідність технічного стану автомобіля «JAC», державний номер НОМЕР_1, яким керував відповідач ОСОБА_4, існуючим вимогам Правил дорожнього руху, що стало безпосереднім наслідком спричинення збитків третім особам.

Висновок експерта щодо невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху до ДТП не наданий.

Для відшкодування шкоди в порядку регресу за правилами п. «г» ст. 38.1.1 Закону обовязково необхідно довести в сукупності такі факти, як спричинення страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди та визначення в установленому порядку, що дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Враховуючи, що позивачем відповідно до принципу змагальності та обовязку доказування, передбачених ст.ст. 12 та 81 ЦПК України, не надано суду достатніх доказів та не доведено факту існування в сукупності обставин визначених п. «г» ч.1 ст. 38 Закону, а саме: визначення в установленому порядку, що дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «АСК «Омега».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача належить стягнути 1760 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.141, 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Семенівського районного суду від 24 листопада 2017 року скасувати.

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь ОСОБА_3 1760 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складання в повному обсязі.

Повний текст складено 07.02.2018

Головуючий:Судді: