Справа № 676/6830/17
Номер провадження 2/676/669/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

26 січня 2018 року

Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді - Шевцової Л.М.

при секретарі - Білоус Л.В.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам'янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

08.12.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 19.12.2017 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_1, представляє інтереси ОСОБА_2 на підставі довіреності посвідченої 05.12.2017 року приватним нотаріусом Дубовською Р.Б., реєстровий № 3138.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування укладеного між нею та її братом ОСОБА_5 від 05.12.2017 року вона є власником домоволодіння по АДРЕСА_1.

В спірному домоволодінні зареєстрована колишня дружина брата ОСОБА_3 В травні 2013 року шлюб між братом та відповідачкою розірвано з того часу вона в будинку не проживає. Так, як брат подарував їй вказане домоволодіння, то втратив право власності на нього, відповідно і відповідачка також втратила право на користування цим житлом.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги своєї довірительки і просить суд позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день розгляду справи повідомлялася своєчасно, належним чином.

Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача ОСОБА_3

Заслухавши представника позивача, свідка ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що на підставі договору дарування, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 05.12.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського районного нотаріального округу Дубовською Р.Б., реєстровий № 3130 позивач є власником домоволодіння № АДРЕСА_1.

Крім того, право власності позивача підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 106251523 від 05.12.2017 року.

З часу укладення даного договору та реєстрації прав власності обдарованої, дарувальник втратив право власності на спірне домоволодіння.

Відповідач по справі ОСОБА_3 - колишня дружина брата позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 зареєстрована у вище вказаному домоволодінні.

З копії рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 17.05.2013 року вбачається, що шлюб між подружжям ОСОБА_5 розірвано. З того часу ОСОБА_3 в будинку не проживає, не бере ніякої участі в його утриманні.

Факт не проживання ОСОБА_3 більше чотирьох років на спірній житловій площі без поважних причин підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_6

Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2 статті 319 цього кодексу передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 346 вказаної норми права передбачено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідач ОСОБА_3 не є членом сім»ї позивача ОСОБА_2,спільного господарства вони не ведуть,згоди на реєстрацію в своєму будинку відповідача позивач не надавала.

За таких обставин ОСОБА_3 слід визнати такою, що втратила право на користування належним позивачу на праві власності житловим будинком.

Верховним Судом по справі №6-709цс16 від 16.11.2016 року висловлено правову позицію щодо застосування ст.391 ЦК України,та вказано,що аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те,що власник має право вимагати від осіб,які не є членами його сім»ї,а також не відносяться до кола осіб,які постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство,усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Ідентичні норми містить і ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,якою передбачено право особи на безперешкодне користуванням своїм майном та закріплює право власника володіти,користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд ,вчиняти щодо свого майна будь-які угоди,відповідно до закону за своєю волею,незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ зняття з реєстрації місця проживання особи можливе на підставі заяви самої особи,або на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, та на рішення може бути подано апеляційну скаргу на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 31 січня 2018 року

Суддя міськрайсуду Л. М. Шевцова