Ухвала

05 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 753/7190/16-ц

провадження № 61-3734 зп 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С.О., Кузнєцова В. О.,

розглянув заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 19 червня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «КУТ» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Обʼєднання співвласників багатоквартирного будинку «КУТ» (далі - ОСББ «КУТ») про відшкодування моральної шкоди. На обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року та ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада

2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСББ «КУТ», третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконним рішення позовні вимоги задоволено. Визнано незаконним рішення зборів уповноважених осіб ОСББ «КУТ» від 27 березня 2014 року про обрання членів правління та голови правління цього об'єднання. ОСОБА_4 вказував, що винні дії ОСББ «КУТ», встановлені вказаними судовим рішенням, завдали йому моральних страждань та душевних переживань, які полягали в тому, що у нього змінився звичайний ритм життя, він був вимушений тривалий час перебувати у судових засіданнях, витрачати свій час та нерви на доведення предмета спору, внаслідок чого у нього виникли нервові стреси і погіршилося самопочуття. Думка про те, що ним керували протягом 12 місяців незаконно обрані члени правління та голова правління завдає йому душевного болю. Розмір моральної шкоди він оцінив у 60 025 грн як середній показник зі стягнення моральної шкоди за рішеннями Європейського суду з прав людини, розрахований за методикою професора Ерделевського О.М. На підставі наведеного ОСОБА_4 просив стягнути з ОСББ «КУТ» на свою користь вказану грошову суму на відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня

2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 червня 2017 року рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 червня 2017 року залишено без змін.

14 грудня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 19 червня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального Кодексу України у редакції 2004 року (далі - ЦПК України), в якій просив скасувати ухвалені у справі судові рішення та задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на не неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: частини першої статті 23, частини першої статті 280, частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також - на невідповідність ухвали суду касаційної інстанції від 12 жовтня 2017 року правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 27 вересня 2017 року у справі № 6-1435цс17.

На підтвердження наявності підстав для перегляду рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 19 червня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року заявником надано ухвали колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2012 року у справі № 6-35923св11; від 20 червня 2012 року у справі № 6-6952св12; від 25 лютого 2015 року у справі № 6-25499св14; постанову Вищого господарського суду України від 15 лютого 2917 року у справі № 903/486/16; постанову Верховного Суду України від 27 вересня 2017 року у справі № 1435цс17.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

24 січня 2018 року вказану заяву разом із доданими до неї матеріалами передано до Верховного Суду.

Водночас ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд зазначених судових рішень у зв'язку зі скрутним матеріальним станом, який обґрунтував тим, що він є непрацюючим пенсіонером, який після відрахувань аліментів на дитину, яка продовжує навчання, отримує пенсію в розмірі, меншому за прожитковий мінімум, що підтверджується відповідними доказами, а саме - копією довідки Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 21 листопада 2017 року про розмір пенсійних виплат.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України 2004 року в редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судових рішень, єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Аналогічні положення містяться і у статті 136 ЦПК України у нині чинній редакції.

Перевіривши вказані заявником доводи та додані до заяви матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав.

Перевіривши доводи заяви, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, на які він посилався як на підставу заявлених вимог. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суди дійшли висновку, що позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями ОСББ «КУТ» в частині незаконного обрання членів правління і його голови та завданням ОСОБА_4 моральної шкоди.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від:

- 29 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення апеляційного суду та направляючи справу на новий апеляційний розгляд, виходив з того, що апеляційним судом порушено вимоги статті 214 ЦПК України, оскільки у позовній заяві позивач посилався на те, що матеріальну та моральну шкоду йому заподіяно шляхом погроз фізичним насильством з боку відповідача, за які останнього було притягнуто до кримінальної відповідальності, однак суди фактичні обставини справи не встановили.

- 20 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ГУ МВС України в Харківській області, Державне казначейство України, про відшкодування моральної шкоди суд касаційної інстанції, скасовуючи судові рішення та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, виходив з того, що відмовляючи у позові з тих підстав, що позивачу було відшкодовано моральну шкоду під час ухвалення рішення про поновлення на роботі, суди залишили поза увагою підстави пред'явленого позову, а саме: порушення цивільних прав позивача постановленням діагнозу психічного розладу.

- 25 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про стягнення моральної шкоди суд касаційної інстанції, скасовуючи ухвалені у справі судові рішення та направляючи справу на новий розгляд, виходив з того, що суди не врахували норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановили обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

У наданій для порівняння постанові Вищого господарського суду України від 15 лютого 2017 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Держави України в особі Головного територіального управління юстиції України у Волинській області, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області, Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди Вищий господарський суд України виходив з того, що неможливість отримати виконання рішення, винесеного на користь позивача, протягом тривалого строку з вини посадових осіб державної виконавчої служби, за дії яких несе відповідальність держава, становить втручання у його право на мирне володіння своїм майном та є порушенням параграфу 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Протоколу № 1.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Таким чином, у судових рішеннях, наданих для порівняння, та в судовому рішенні про перегляд якого подано заяву, наявні різні фактичні обставини справи, що не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосував норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у побідних правовідносинах.

Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не встановлено невідповідності ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року викладеному у постанові Верховного Суду України від 27 вересня 2017 року у справі № 369/5585/15-ц висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Згідно зі статтею 360 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана заява є необґрунтованою, вирішення питання про допуск справи до провадження здійснюється колегією з трьох суддів у складі судді-доповідача та двох суддів, визначених автоматизованою системою документообігу суду додатково. Провадження відкривається, якщо хоча б один суддя із складу колегії дійшов висновку про необхідність його відкриття.

Таким чином, у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_4 до ОСББ «КУТ» про відшкодування моральної шкодиза заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 19 червня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року необхідно відмовити.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК Україниу редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», статтями 355, 360 ЦПК України від 18 березня 2004 року Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від сплати судового збору за подання заяви про перегляд рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 19 червня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року.

У допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_4 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «КУТ» про відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 19 червня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. А. Стрільчук

С.О. Карпенко

В.О. Кузнєцов