Суддя - доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/76/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Агєєва О.В., Азевича В.Б.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області цивільну справу №243/10215/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач звернулась до суду з даним позовом.

Посилалась на те, що 13 липня 2016 року приблизно о 19.00 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем ЗАЗ TF 698 К ЗНГ, державний номер НОМЕР_1, у м. Слов'янську по вул. Банківській, біля будинку № 90 перед здійсненням маневру повороту праворуч не впевнилась, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, скоїла зіткнення з автомобілем FORD FUSION, державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3 та яким керувала вона, позивачка, внаслідок зіткнення автомобілю FORD FUSION завдані технічні пошкодження.

Постановою Слов'янського міськрайонного суду від 04.11.2016 р. ОСОБА_2 була визнана винною у вчиненні правопорушеня за ст. 124 КУпАП.

Відповідачем завдано їй матеріальну шкоду, пов'язану з пошкодженням її автомобіля, вартість відновлювального ремонту автомобіля, згідно висновку судового експерта, становить 30 888,02 грн., за проведення експертизи вона сплатила 550 грн..

Крім того, внаслідок протиправних дій відповідачки їй спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, вона вимушена була викликати швидку медичну допомогу, працівниками якої їй була надана необхідна допомога; в подальшому вона кожну ніч зазнає тих же страждань, внаслідок чого не може заснути; відповідач пошкодив майно, яке вона отримала у користування від іншої особи - ОСОБА_3 та яке вона повинна повернути у належному стані; значний проміжок часу через пошкодження автомобіля вона не могла ним користуватись, у літній період не могла вивозити дітей на оздоровлення за межі міста, а також повноцінно та своєчасно виконувати повсякденні дії, які за допомогою автомобіля вона виконувала значно швидше.

Тому просила стягнути з відповідачки на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 30 888,02 грн., моральної шкоди 10 000 грн., а також судові витрати, понесені нею у даній справі.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року позов задоволено. Стягнуто з відповідачки на користь позивачки матеріальну шкоду, спричинену в результаті настання дорожньо-транспортної події, в розмірі 30 888, 02 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., судовий збір у розмірі 551,20 грн..

У апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на порушення судом вимог цивільного процесуального законодавства щодо необхідності повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права. Так, судом прийнято до уваги акт огляду автомобіля від 15.07.2016 року експертом автотоварознавцем ОСОБА_4 та висновок експертного автотоварознавчого дослідження №156 від 15.07.2016 року, які були складені з порушенням п.п.3.9 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року, в редакції наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26.12.2012 року, оскільки автотоварознавче дослідження проведене та третій день після ДТП та без її виклику та повідомлення про час та місце огляду. Також без її присутності був проведений додатковий огляд транспортного засобу, при цьому механічні ушкодження, виявлені експертом під час огляду автомобіля, за своїм обсягом є значено більшими, ніж ті ушкодження, які були зафіксовані працівниками поліції під час огляду транспортного засобу на місці ДТП. З пояснень представника позивачки ОСОБА_5 витікає, що автомобіль FORD FUSION, яким керувала його дружина, позивачка у справі, безпосередньо після ДТП 13.07.2016 року був ними відремонтований, чеки та квитанції не збереглись, після чого цей автомобіль знову прийняв участь у ДТП, після чого в черговий раз був відремонтований. Отже, позивачем не доведено спричинення механічних ушкоджень, що були виявлені на автомобілі саме внаслідок ДТП, що мало місце 13.07.2016 року, внаслідок чого не доведено суму позовних вимог. Крім того, позивачка у позовній заяві, посилаючись на статті 1166, 1187 ЦК України, у яких йдеться про «відшкодування шкоди» просила стягнути на її користь «вартість відновлювального ремонту автомобіля», що за своєю правовою природою є різними юридичними поняттями. Суд стягнув матеріальну шкоду в сумі 30 882,02 грн., при тому, що у спірному автотоварознавчому дослідженні матеріальна шкода складає 15 509,02 грн., а сума 30 882,02 грн. є вартістю відновлювального ремонту.

В засіданні апеляційного суду представник позивачки ОСОБА_6 заперечував проти скарги та просив рішення залишити без зміни.

Сторони та третя особа в засідання апеляційного суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень - судових повісток, з яких вбачається, що судова повістка вручена відповідачці ОСОБА_2 30 грудня 2017 року, її представнику ОСОБА_7 27 грудня 2017 року, третій особі ОСОБА_3 - 11 січня 2018 року (а. с. 135,136,141).

Згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та дотримався вимог матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 13.07.2016 р. приблизно о 19.00 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ЗАЗ TF 698 К ЗНГ, державний номер НОМЕР_1, в м. Слов'янську по вул. Банківській, біля будинку № 90 перед здійсненням маневру повороту праворуч не впевнилась, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, скоїла зіткнення з автомобілем FORD FUSION, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, що рухався праворуч у попутному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04.11.2016 року ОСОБА_2 визнана винною у скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а. с. 3).

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Центром ДАІ 2303 29.01.2015 року, автомобіль FORD FUSION, державний номер НОМЕР_2, належить третій особі ОСОБА_3 (а. с. 14).

Відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Позивач ОСОБА_1 керувала транспортним засобом без доручення, на підставі документів, визначених п. 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційного документа на транспортний засіб), отже вона має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю, яким вона керувала.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 та п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з п.1.ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

На підтвердження розміру матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля, позивачкою надано акт огляду колісного транспортного засобу №156 від 15.07.2016 року та висновок №156 експертного автотоварознавчого дослідження від 15.07.2016 року, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля FORD FUSION, державний номер НОМЕР_2 на момент проведення автотоварознавчого дослідження становить 30 888,02 грн., вартість матеріальної шкоди (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей) становить 15 509,02 грн., ринкова вартість автомобіля на момент проведення автотоварознавчого дослідження без врахування пошкоджень становить 157 820 грн.. (а. с. 6-11).

Стороною відповідача у даній справі під час розгляду справи в суді першої інстанції було заявлено клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 серпня 2017 року клопотання представника відповідача було задоволене, у справі призначена судова автотоварознавча експертиза, на вирішення якої поставлено питання щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля FORD FUSION, державний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження в результаті ДТП, що мала місце 13.07.2016 року, станом на момент проведення експертизи; щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику цього автомобіля, внаслідок його пошкодження в результаті ДТП, що мала місце 13.07.2016 року, станом на момент проведення експертизи; щодо ринкової вартості вказаного автомобіля на момент проведення експертизи без врахування пошкоджень. Суд ухвалив провести експертизу за матеріалами даної цивільної справи та справи про адміністративне правопорушення, оплату за проведення експертизи покладено на відповідачку.

Цивільна справа з ухвалою про призначення експертизи була повернута експертом без проведення експертизи через неможливість проведення огляду (відсутність) автомобіля, на чому наполягає відповідачка ОСОБА_2 (а.с.77).

Ухвалою суду від 18 жовтня 2017 року було задоволено клопотання представника відповідача та призначена автотоварознавча експертиза для вирішення тих же питань, листом від 09.11.2017 року справа повернута експертом без проведення експертизи, оскільки автомобіль наданий у відремонтованому стані, відповідачка ОСОБА_2 від оплати та проведення автотоварознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи (без наявності на транспортному засобі візуальних пошкоджень в результаті ДТП 13.07.2016 року) відмовилась, оскільки це може вплинути на об'єктивність висновків у дослідженні (а. с. 96).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України в редакції, що діяла на час розгляду справи судом першої інстанції, обов'язком кожної сторони у цивільній справі є доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачка визнана винною у вчиненні ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль, котрим правомірно користувалась позивачка. Відповідачка добровільно не відшкодувала шкоду, спричинену пошкодженням автомобіля, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом.

На підтвердження позовних вимог в частині розміру матеріальної шкоди позивачкою надано акт огляду колісного транспортного засобу та висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 15.07.2016 року, за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля FORD FUSION, державний номер НОМЕР_2 на момент проведення автотоварознавчого дослідження становить 30 888,02 грн., вартість матеріальної шкоди ( з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей) становить 15 509,02 грн..

Висновок експертного автотоварознавчого дослідження є документом, що містить відомості про обставини, що мають значення для справи, тобто письмовим доказом відповідно до статті 64 ЦПК України, в редакції, чинній станом на час розгляду справи судом першої інстанції.

Натомість відповідачкою не надано доказів на підтвердження її заперечень проти розміру матеріальної шкоди, про стягнення якої просила позивачка, а призначена судом за клопотанням її представника судова автотоварознавча експертиза не була проведена через відмову відповідачки оплатити проведення експертизи.

В ухвалі про призначення судової автотоварознавчої експертизи суд роз'яснив сторонам наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст. 146 ЦПК України, в редакції, що діяла на час розгляду справи, згідно з якою у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Оскільки позивачкою надано письмові докази на підтвердження розміру матеріальної шкоди, на відшкодування якої позивачка просила стягнути кошти, необхідні для проведення ремонтно - відновлювальних робіт, натомість відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростовування вартості відновлювального ремонту автомобіля FORD FUSION в сумі 30 888,02 грн. суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та стягнув з відповідачки у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди вказану суму.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок автотоварознавчого дослідження експерта не є належним доказом не ґрунтуються на законі. Вказаний висновок є письмовим доказом, на спростування якого відповідачкою не надано належних та допустимих доказів.

Посилання ОСОБА_2 у апеляційній скарзі на те, що виявлені експертом механічні ушкодження автомобіля за своїм об'ємом є значно більшими, ніж ті, які були зафіксовані поліцейськими під час огляду транспортного засобу також не підтверджені жодними доказами, відповідачка не зазначає, які саме пошкодження, зафіксовані експертом, не відповідають пошкодженням, зафіксованим під час огляду автомобіля поліцейськими. Крім того, відповідачкою не додано копії акту огляду автомобіля поліцейськими та не заявлено клопотання про витребування доказів судом у разі наявності у сторони труднощів у витребуванні доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль FORD FUSION був відремонтований безпосередньо після ДТП, після чого знову прийняв участь у ДТП та знову був відремонтований не підтверджені належними доказами та не впливають на висновки суду, оскільки із акту огляду колісного транспортного засобу №156 від 15.07.2016 року вбачається, що автомобіль був оглянутий о 8.00 годині 15.07.2016 року після ДТП, що сталась о 19.00 годині 13.07.2016 року та доказів про те, що у вказаний проміжок часу автомобіль потрапив у ще одне ДТП не надано.

Станом на час розгляду судом даної цивільної справи автомобіль був відремонтований стороною позивача, оскільки з моменту ДТП минуло вже більше року, однак, як зазначав представник позивачки, чеки та квитанції не збереглись. За відсутності доказів на підтвердження суми, фактично витраченої на ремонт автомобіля суд обґрунтовано стягнув у відшкодування матеріальної шкоди суму, визначену суб'єктом оціночної діяльності експертом автотоварознавцем, яка була необхідна для ремонту автомобіля станом на 15.07.2016 року - через 2 дні після ДТП у розмірі 30 888,02 грн..

Посилання ОСОБА_2 на те, що у автотоварознавчому дослідженні сума 30 888,02 грн. є вартістю відновлювального ремонту, а матеріальна шкода визначена у розмірі 15 509,02 грн. не може бути підставою для скасування рішення.

У висновку експертного автотоварознавчого дослідження визначено вартість матеріальної шкоди з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей у розмірі 15 509,02 грн..

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

З огляду на викладене суд обґрунтовано стягнув на користь позивачки збитки у розмірі 30 888,02 грн., що визначені відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля.

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд врахував, що позивачка перенесла та переносить моральні страждання через протиправні дії відповідачки, а саме вона зазнала фізичного болю та страждань під час ДТП, у неї порушився сон, вона була позбавлена можливості використовувати автомобіль, змінився її звичний ритм життя, з врахуванням викладеного суд частково задовольнив вимоги позивачки та стягнув у відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.. Доводів щодо неправильності рішення в частині визначення розміру моральної шкоди апеляційна скарга не містить.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складений до 28 січня 2018 року.

Головуючий: Н.С. Краснощокова

Судді: О.В. Агєєв

В.Б. Азевич

Повний текст постанови складений 24 січня 2018 року.

Головуючий: Н.С. Краснощокова