ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2018 року м. Кропивницький

справа № 383/742/17

провадження № 22-ц/781/216/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів: Кіселика С.А., Гайсюка О.В.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - Донцова О.В.

представник ОСОБА_2- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28.11.2017 року, суддя Замша О.В. по справі за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мехеда Олега Валерійовича про визначення частки майна боржника, що перебуває у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мехед Олег Валерійович звернувся в суд з поданням про визначення частки майна боржника, що перебуває у спільній сумісній власності.

На обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебуває зведене виконавче провадження №46038003 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь фізичних осіб в сумі 22255472, 37 грн.

Зазначив, що боржник самостійно рішення судів не виконує. В ході виконання виконавчих листів встановлено, що за боржником зареєстрована земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3 площею 2 га. для ведення особистого селянського господарства на території Новоградівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, а також земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_4, площею 0,0447 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1

Також боржнику на праві власності належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_2, який перебуває у іпотеці ПАТ «Укрсоцбанк» згідно договору іпотеки №1362 від 21.11.2006 року.

Також за боржником зареєстрований автомобіль марки ГАЗ 66, номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль марки МАЗ 8114, номерний знак НОМЕР_5 який на підставі постанови держаного виконавця про розшук майна боржника від 15.05.2015 року перебуває у розшуку. Інше майно, яке належало боржнику на праві власності та на яке можливо було звернути стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчими листами не виявлено.

Зазначив, що ОСОБА_2 перебуває шлюбі з ОСОБА_5, яка в період перебування у шлюбі з боржником набула у власність: автомобіль марки DАЕWОО МАТІZ (Е94) МХ, державний номерний знак НОМЕР_2; трактор колісний марки МТЗ-82.1 номерний знак НОМЕР_6 та трактор колісний марки МТЗ-82.1, номерний знак НОМЕР_7. Виконавець зазначає, що вказаним майном боржник спільно володіє на праві спільної сумісної власності разом із своєю дружиною ОСОБА_5

Враховуючи, що рухоме майно, яке зареєстроване за боржником перебуває у розшуку, а нерухоме майно перебуває у іпотеці, відсутність іншого достатнього майна належного боржнику, на яке можливо звернути стягнення, унеможливлює виконання судових рішень, просить подання задовольнити та визначити половину частки майна боржника, що перебуває у спільній сумісній власності, а саме автомобіль марки DАЕWОО МАТІZ (Е94) МХ, 2010 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 від 31.03.2011 року; трактор колісний марки МТЗ-82.1, заводський номер НОМЕР_9, свідоцтво НОМЕР_10, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_6, дата реєстрації 05.11.2003 року; трактор колісний марки МТЗ-82.1, заводський номер НОМЕР_11, свідоцтво НОМЕР_12, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_7, дата реєстрації 05.11.2003 року.

Ухвалою суду від 06.11.2017 року залучено до участі у справі як заінтересовану особу - ПП «Агрохім».

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28.11.2017 року подання задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, зазначає, що дане майно придбане у період шлюбу, але за особисті кошти його дружини ОСОБА_5, а тому не може вважатися спільним сумісним майном подружжя, а є особистою власністю його дружини.

Інші учасники справи рішення суду першої інстанції не оскаржували.

ОСОБА_5 подала відзив на апеляційну скаргу в якому зазначила, що майно яке є предметом розгляду у суді перебуває у її власності. Вказала, що прошу зауважити суд, що мій чоловік, ОСОБА_2, давав згоду на оформлення договору застави , та передачу майна в заставу, на виконання вимог ч.3 ст.65 СК України та ч.2 ст.6 Закону України «Про заставу, і фактично усвідомлював, що у випадку не виконання мною зобов'язань по договору застави він поручається своєю часткою майна також. Просила задовольнити апеляційну скаргу.

Представник за довіреністю - старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управляння державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у кіровоградській області - О.В. Донцова надала відзив на апеляційну скаргу. Яка погодилась з висновками суду першої інстанції і просила відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції встановив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебуває зведене виконавче провадження №45327811 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь фізичних осіб в сумі 23836850,98 грн. (а.с.6-7).

В ході виконавчого провадження державним виконавцем вчинено дії щодо арешту нерухомого майна, що належить боржнику, а саме житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_2 на підставі іпотечного договору №1362 від 21.11.2006 року та вчинені дії (направлені запити) щодо розшуку доходів та іншого майна боржника, про що свідчать письмові матеріали справи.

Відповідно до інформації Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області від 21.04.2017 року №31/111479, за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль марки ГАЗ 66, номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль марки МАЗ 8114, номерний знак НОМЕР_13 (а.с.10), який згідно постанови про розшук майна боржника від 15.05.2015 року перебуває у розшуку (а.с.11).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №98747400 за ОСОБА_2 зареєстровані: земельна ділянка, площею 2 га, кадастровий номер НОМЕР_3 для ведення особистого селянського господарства на території Новоградівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області; земельна ділянка, площею 0,0447 га, кадастровий номер НОМЕР_4, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_3 а також житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_3 який перебуває в іпотеці на підставі договору іпотеки №1362 від 21.11.2006 року (а.с.19-24).

Іншого майна в ході виконавчих дій виявлено не було.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб 02.05.1987 року, що визнається сторонами, а тому в силу ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Згідно копії довідки Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області №31/11/714 від 04.04.2016 року, за ОСОБА_5 зареєстровано автомобіль DАЕWОО МАТІZ, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 від 31.03.2011 року (а.с.17).

Згідно копії довідки Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області №15-351/1 від 29.03.2016 року, за ОСОБА_5 зареєстровано трактор колісний марки МТЗ-82.1, номерний знак НОМЕР_6, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10 від 05.11.2003 року та трактор колісний марки МТЗ-82.1, номерний знак НОМЕР_7, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_12 від 05.11.2003 року (а.с.16).

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки ОСОБА_5 придбала вказане рухоме майно в 2003 році та 2011 році, тобто в період зареєстрованого з ОСОБА_2 шлюбу, а тому вказане майно є спільним сумісним майном подружжя та кожному з них належить відповідно по 1/2 частки цього майна.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно з ч.1 ст.379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мехеда Олега Валерійовича про визначення частки майна боржника ОСОБА_2, що перебуває у спільній сумній власності підлягає задоволенню.

Колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції .

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України та ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

Розмір часток майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, визначається судом за правилами частини 1 статті 70 СК України, згідно з якою частки майна дружини та чоловіка у спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 статті 368 ЦК України - майно , набуте подружжям за час шлюбу. Є їхньою сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи не вбачається, що подружжя ОСОБА_2 відповідно до законодавства визначили, що майно яке є предметом розгляду у суді належить - ОСОБА_5 на праві особистої власності і не перебуває у спільній сумісній власності .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 не оскаржувала рішення суду .

В своєму відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_5 фактично підтвердила , що майно, яке зареєстроване на неї і є предметом судового розгляду є у спільній сумісній власності, зазначивши при цьому, що її чоловік - ОСОБА_2, давав згоду на оформлення договору застави , та передачу майна в заставу, на виконання вимог ч.3 ст.65 СК України та ч.2 ст.6 Закону України «Про заставу, і фактично усвідомлював, що у випадку не виконання нею зобов'язань по договору застави він поручається своєю часткою майна також.

Доказів , що зазначене майно належить їй на праві особистої власності до суду не надала.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України - учасники справи , а також особи, які брали участь у справі , якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частко.

З матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням яке оскаржується , ніяким чином не порушуються права особи, яка подала апеляційну скаргу, оскільки ОСОБА_2 не втратив ніякого майна .

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів подання та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28.11.2017 року - залишити без змін.

Повний текст постанови складено 30.01.2018року .

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених частиною 389 ЦПК України .

Головуючий:

Судді: