АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року м. Чернівці

справа № 718/1968/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Литвинюк І. М., Одинака О. О.

секретар Собчук І.Ю.

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Кіцманського районного нотаріального округу Троянська Марія Миколаївна, про визнання договору дарування недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2017 року (головуючий у суді першої інстанції - суддя Олексюк Т. І.),

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним.

Зазначав, що 12 травня 2017 року ним був укладений договір дарування житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянською М.М. та зареєстрований за № 478, згідно якого він подарував указане нерухоме майно своєму малолітньому сину ОСОБА_6, від імені якого діяла мати дитини - відповідачка ОСОБА_3

Посилаючись на те, що правочин був вчинений під впливом тяжкої для нього обставини - хвороби, знаходження у медичних закладах, погані самопочуття та пам'ять, просив визнати договір дарування недійсним на підставі ст. 233 ЦК України.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_2, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким визнати договір дарування недійсним.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а також з урахуванням норми ч. 4 ст. 367 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності того факту, що договір дарування було вчинено позивачем під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах.

Проте з таким висновком повністю погодитись не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок порушення норм процесуального права, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, яким у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що за наслідками перегляду оскаржуваного рішення в апеляційному порядку є підстави для виходу за межі доводів апеляційної скарги у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Предметом спору є визнання договору дарування від 12 травня 2017 року недійсним.

За указаним договором дарувальником є позивач ОСОБА_2, а обдарованим його малолітній син ОСОБА_6, інтереси якого на підставі розпорядження Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області представляла мати ОСОБА_3 (а.с. 7).

Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 26 постанови № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Позов ОСОБА_2 пред'явлено до ОСОБА_3, яка не є стороною договору дарування, що оспорюється.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 33, 36, 119 ЦПК України (у редакції 2004 року, яка була чинною на час ухвалення оскаржуваного рішення) на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред'явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов'язується вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Винятки становлять справи, вирішення яких є неможливим без участі усіх співвідповідачів у зв'язку із характером спірних правовідносин.

Якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК).

Водночас, зважаючи на предмет спору, суть спірних правовідносин, судом першої інстанції не вирішено питання про залучення до участі у справі ОСОБА_6, який є стороною оспорюваного договору дарування, як належного відповідача.

Щодо ОСОБА_3, то вона у спірних правовідносинах може брати участь як законний представник малолітнього ОСОБА_6

При цьому, на порушення зазначених норм процесуального права, суд першої інстанції не звернув уваги, що без участі у справі належного відповідача обґрунтованість позовних вимог не перевіряється.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі (п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК).

Зважаючи, що суд апеляційної інстанції позбавлений права на стадії апеляційного розгляду ініціювати питання про притягнення до участі у справі інших співвідповідачів чи заміну первісних відповідачів належними, у цій справі, на часткове задоволення апеляційної скарги, є підстави для виходу за межі доводів апеляційних скарг, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, яким у позові слід відмовити з інших підстав.

З огляду на пред'явлення позову до неналежного відповідача доводи заявника про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального є передчасними.

У такому разі обґрунтованість позовних вимог по суті не перевіряється.

На підставі наведеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1, ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 376, ст. 382 ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2017 року скасувати.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання договору дарування недійсним відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови - 02 лютого 2018 року.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: І. М. Литвинюк

О. О. Одинак