Справа № 523/1551/18
Провадження №2-н/523/100/18
СУДОВИЙ НАКАЗ
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Заява про видачу судового наказу підлягає задоволенню на підставі ст. 94, ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч.3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці».
Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Частиною 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.
Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу, за заявою особи, якій належить право такої вимоги.
ОСОБА_1 01.04.2004р.прийнято на посаду прибиральника службових приміщень відділу АГЗ Державного підприємства «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів».
Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. 94, ч.1 ст. 115 КЗпП України, ч.3 ст.15 Закону України«Про працю», ст.ст. 13,160,161,165, 167, 168,258, 264,265, 354,430 ЦПК України,
Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, судовий наказ в частині стягнення заборгованості із заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.
Копію судового наказу одночасно з копією заяви стягувача і копіями доданих до неї документів надіслати рекомендованим листом із повідомленням боржнику.
Судовий наказ апеляційному оскарженню не підлягає, але може бути скасований у порядку, встановленому ст.170 Цивільного процесуального кодексу України за заявою боржника протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання судового наказу.
Судовий наказ набирає законної сили та пред'являється до виконання у разі ненадходження заяви про його скасування від боржника протягом п'яти днів після закінчення п'ятнадцятиденного строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником копії наказу (ст. ст. 170, 171, 172 ЦПК України).
Веб-адреса судового наказу у Єдиному державному реєстрі судових рішень: www.reyestr.court.gov.ua
Суддя: