Справа № 275/887/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2018 року смт. Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Данилюк О. С.
при секретарі - Марієвській Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів цивільну справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в березні 2013 року з її згоди по проханню її сина у будинку, що належить на праві власності позивачці ОСОБА_1, була зареєстрована ОСОБА_2, яка жодного разу в будинку не проживала, оскільки реєстрація їй потрібна була для працевлаштування. Також ОСОБА_2 пообіцяла ОСОБА_1 виписатись з будинку позивачки після того, як влаштується на роботу, втім, до цього часу вона це не зробила та є зареєстрованою в належному позивачці будинку. Де саме перебуває відповідачка ОСОБА_2, позивачу не відомо, оскільки звязок з нею відсутній. Зазначила, що ОСОБА_2 створює позивачу перешкоди в розпорядженні своїм майном. Просила суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим по вул. Горького, 50, в с. Соловіївка Брусилівського району Житомирської області.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в який позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати в її відсутність, позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, будучі належним чином повідомленою, про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, про причини своєї неявки суду не повідомила, у звязку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Так, судом встановлено, що позивач є власником житлового приміщення домоволодіння по вул. Горького, 50, в с. Соловіївка Брусилівського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 30.03.2011 та витягу про державну реєстрацію прав (а.с. 5,6).
Згідно довідки Брусилівської селищної ради № 600 від 01.11.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою в ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично за цією адресою не проживає з березня місяця 2013 року (а.с. 7).
Також факт не проживання відповідача ОСОБА_2 за місцем реєстрації в будинку № 50 по вул. Горького в с. Соловіївка Брусилівського району Житомирської області підтверджується актом про не проживання та відсутності її речей (а.с. 24)
Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є власником домоволодіння № 50 по вул. Горького в с. Соловіївка Брусилівського району Житомирської області, у ньому не проживає більше року, витрати, повязані з утриманням вказаного майна, не несе.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації понад рік, а тому він має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням домоволодінням № 50 по вул. Горького в с. Соловіївка Брусилівського району Житомирської області.
На підставі викладеного, ст. 405 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - домоволодінням № 50 по вул. Горького в с. Соловіївка Брусилівського району Житомирської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення постановлено у нарадчій кімнаті.

СУДДЯ ОСОБА_4