Справа № 699/92/17
Номер провадження 2/699/24/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2018 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря Таран О.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2»як К.С.,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Корсуні-Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4»як ОСОБА_5 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Управління Держпродспоживслужби в Корсунь-Шевченківському районі про усунення перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить відповідно до додатку № 5 до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.06.96 року № 173, згідно яких розміри санітарно-захисних зон від сільськогосподарських підприємств до житлової забудови та прирівняних до неї об'єктів для бджільницьких об'єктів становлять 300 метрів, усунути бджільницькі об'єкти від житлової забудови (Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, с. Сахнівка, вул. Шкільна, 41) на відстань 300 метрів, а саме, зобов'язавши відповідача вивезти пасіку з належної їй земельної ділянки, розташованої по вул.Шкільна 42, в с. Сахнівка, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, розмістивши її не менше 1 кілометра від тваринницьких і птахівницьких будівель відповідно до пункту 1.2 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєнь бджіл, затвердженою наказом головного державного інспектора ветеринарної медицини України №9 від 30.01.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 лютого 2001 року за №131/5322, отримавши на це дозвіл відповідного органу місцевого самоврядування.

До початку розгляду справи по суті позивачем змінено позовні вимоги та просить зобов»язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що по вул.Шкільна, 42 в с.Сахнівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області шляхом перенесення пасіки в глиб двору на 10 метрів від межі по вул.Шкільна, 43 в с.Сахнівка та встановлення огорожі висотою не менше 2,5 м між земельними ділянками позивача та відповідача (а.с.76, заява позивача від 27.06.2017 року).

Ухвалою суду від 04.12.2017 року змінену позовну заяву ОСОБА_1 від 27.06.2017 року залишено без розгляду у зв»язку з подачею позивачем заяви про залишення позову без розгляду. Справу продовжено розглядом в межах первісних позовних вимог із змінами та доповненнями від 08.02.2017 року (а.с.119-120).

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. По вул.Шкільна, 42 в с.Сахнівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області проживає ОСОБА_4»як К.С., яка за даною адресою утримує пасіку. Але відповідачем порушені норми щодо ведення бджільництва, від укусів бджіл у позивача виникає алергічна реакція, погіршується стан здоров»я, він неодноразово звертався за медичною допомогою. Через близьке розташування пасіки він та його дружина не можуть вчасно обробляти земельну ділянку.

У суді позивач ОСОБА_1 позов повністю підтримав та надав пояснення аналогічні до змісту позову. Додатково пояснив, що пасіка розташована на невеликій відстані від його домоволодіння, в липні 2017 року на межі відповідачем встановлений паркан висотою 2,6 м. Відповідач порушує вимоги Закону України «Про бджільництво». Місцеві органи влади не вжили дієвих заходів впливу на позивача. Укуси бджіл спричинили підвищення рівня бджолиного яду в організмі. Акт держпродспоживслужби в судовому порядку не оскаржував.

Відповідач ОСОБА_2»як К.С. та її представник ОСОБА_3 позов не визнали, мотивуючи тим, що такий є безпідставним та необґрунтованим, позивачем не доведено факту укусів бджіл бджолосім»ями відповідача. Діяльність щодо утримання пасіки відбувається з додержанням Закону України «Про бджільництво», що підтверджується актом перевірки від 06.07.2016 року, в якому зазначено, що ветсанітарний паспорт є в наявності, своєчасно проведено епізоотичні та лабораторні обстеження, територія упорядкована, обкошена, насаджені плодові дерева та кущі і вказаний акт не оскаржений позивачем. Крім цього, позивач не є власником або землекористувачем земельної ділянки по вул.Шкільній, 41 в с.Сахнівка, тобто не є суміжним користувачем.

Представник третьої особи Управління Держпродспоживслужби в Корсунь-Шевченківському районі направив заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.99).

З довідки №73, виданої виконавчим комітетом Сахнівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 без реєстрації (а.с.13).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Набутівської сільської ради №352 від 26.04.2017 року вбачається, що житловий будинок в с.Сахнівка по вул.Шкільній, 41 згідно записів погосподарської книги рахується за ОСОБА_6, яка померла 19.05.2000 року (а.с.63).

В довідці виконавчого комітету Набутівської сільської ради №489 (а.с.80) зазначено, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації по вул.Шкільній, 73. ОСОБА_4»як К.С. з однієї сторони є ОСОБА_7 (вул.Шкільна, 45), а з іншої сторони межує домоволодіння, що рахується за померлою ОСОБА_6 (вул.Шкільна, 41), спадкоємцем якої є син ОСОБА_1 та є суміжним землекористувачем з домоволодінням по вул.Шкільна, 42.

В довідці виконавчого комітету Набутівської сільської ради №488 (а.с.81) зазначено, що ОСОБА_4»як К.С. дійсно зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 і є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_8, який помер 22.07.2012 року.

Згідно довідки виконавчого комітету Набутівської сільської ради (а.с.83) мати позивача ОСОБА_6 до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з нею проживав її син ОСОБА_1, який протягом шести місяців від дня смерті матері провів ремонт будинку та впорядкував майно.

ОСОБА_1 постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 без реєстрації і користується земельною ділянкою площею 0,61га, що зазначено в довідці виконавчого комітету Набутівської сільської ради №392 (а.с.84).

Згідно довідки КП «ЧОО БТІ» від 17.05.2017 року №128 (а.с.85) спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_1. Будинковолодіння по вул.Шкільна, 41 в с.Сахнівка за померлою не зареєстроване.

Згідно довідки виконавчого комітету Набутівської сільської ради №46 від 04.07.2017 року (а.с.86) ОСОБА_4»як К.С. зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_6. Згідно записів погосподарської книги будинковолодіння обліковується за померлим батьком відповідача ОСОБА_8 В даному господарстві станом на 01.07.2017 року рахуються бджолосім»ї в кількості 18 штук.

Згідно довідки виконавчого комітету Набутівської сільської ради від 26.05.2017 року житлова будівля позивача розміщена на відстані 18,5 м від межі земельної ділянки, що використовується відповідачем. На час обстеження пасіки на земельній ділянці відповідача не виявлено (а.с.87).

Також до матеріалів справи додані відповідь представника Уповноваженого з питань дотримання соціально-економічних та гуманітарних прав від 08.12.2016 року, в якій зазначено, що до компетенції останнього не належить питання щодо усунення бджільницьких об»єктів (а.с.10-11).

В довідці Звенигородської місцевої прокуратури від 05.08.2016 року (а.с.12) зазначено, що підстав для вжиття заходів прокурорського реагування по спірному питанню не вбачається.

ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою у зв»язку з укусами бджіл (а.с.14,15,17).

В акті від 06.07.2016 року зазначено, що для підвищення льоту бджіл пасіку відповідача необхідно огородити огорожею висотою не менше 2,5 м (а.с.16).

Під час розгляду справи позивачем зазначено, що в липні 2017 року на межі відповідачем встановлений паркан висотою 2,6 м, письмових доказів про це не надано, але даний факт визнається сторонами, що не підлягає доказуванню відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, з»ясувавши обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити в силу наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації по вул.Шкільна, 41 в с.Сахнівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Вказане будинковолодіння згідно записів погосподарської книги обліковується за його матір»ю ОСОБА_6, яка померла 19.05.2010 року.

Згідно ч.3 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З довідок, виданих Набутівською сільською радою вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживав з матір»ю до дня її смерті, протягом шести місяців утримував спадковий будинок, тобто, вважається таким, що фактично прийняв спадщину.

Твердження сторони відповідача, що позивач не є власником спадкового будинковолодіння спростовується тим, що він фактично прийняв спадщину і вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України, якою передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, але діючим законодавством не обмежується строк, протягом якого особа зобов»язана звернутися за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Відповідач ОСОБА_2»як К.С. зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_7. Вказане будинковолодіння згідно записів погосподарської книги обліковується за її батьком ОСОБА_8, який помер.

На земельній ділянці ОСОБА_4»як К.С. розташована пасіка, яка згідно акту від 06.07.2016 року складалася з 14 бджолосімей, а згідно акту від 04.07.2017 року з 18 бджолосімей.

В акті від 06.07.2016 року (а.с.16) зазначено, що на подвір»ї ОСОБА_4»як К.С. розташована пасіка, в наявності є ветеринарно-санітарний паспорт, своєчасно проведено епізоотичні та лабораторні дослідження, територія упорядкована, обкошена, насаджені плодові дерева та кущі, напрям льоту бджіл спрямований в протилежну сторону від будинковолодіння позивача. Від будинку позивача до пасіки відстань 20 м, вулики розташовані біля межі на відстані 1-1,5м. Для підвищення льоту бджіл рекомендовано огородити пасіку огорожею висотою не менше 2,5м.

В липні 2017 року відповідачем встановлено огорожу висотою 2,6 м.

Закон України «Про бджільництво»від 22 лютого 2000 року №1492-III регулює відносини щодо розведення, використання та охорони бджіл, виробництва, заготівлі та переробки продуктів бджільництва, ефективного використання бджіл для запилення ентомофільних рослин сільськогосподарського призначення, інших видів запилювальної флори, створення умов для підвищення продуктивності бджіл і сільськогосподарських культур, забезпечення гарантій дотримання прав та захисту інтересів фізичних і юридичних осіб, які займаються бджільництвом.

Згідно ст.12 Закону України «Про бджільництво» фізична або юридична особа з метою зайняття бджільництвом формує пасіку з бджолиних сімей, яка може мати підсобне приміщення, інвентар і обладнання та розміщується на відповідній земельній ділянці. Кількість бджолиних сімей, що може утримуватися юридичними та фізичними особами, не обмежується. На пасіках утримуються бджоли лише районованих у тій чи іншій місцевості порід згідно з планом їх породного районування в Україні, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Згідно ч.1,3 ст.13 цього ж Закону з метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Форма паспорта і порядок його видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.Пасіка підлягає реєстрації за місцем проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка займається бджільництвом, у місцевих державних адміністраціях або сільських, селищних, міських радах у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Згідно ч.1 ст.15 цього ж Закону фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил.

Розміщення й облаштування пасік визначено Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєння бджіл, яка затверджена наказом головного державного інспектора ветеринарної медицини 30.01.2001 року №9 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12.02.2001 року за №131/5322, далі (Інструкція).

Згідно п.1.2. Інструкції пасіки розміщують у благополучній щодо заразних хвороб бджіл місцевості, у сухих, освітлених сонцем, захищених від вітрів місцях, на відстані не ближче 500 м від шосейних доріг і залізниць, пилорам, високовольтних ліній електропередач, не менше 1 км від тваринницьких і птахівницьких будівель і 5 км від воскопереробних заводів, підприємств кондитерської і хімічної промисловості, аеродромів, військових полігонів, радіолокаційних, радіо- і телетрансляційних станцій та інших джерел мікрохвильового випромінювання. Відстань від товарної пасіки до репродуктивної і карантинної повинна бути не менше 7 км.

П.1.3. передбачено, що територію стаціонарної пасіки огороджують, обсаджують плодовими деревами і кущами. Відведення земельних ділянок для розміщення такої пасіки необхідно погоджувати з органами державного управління з питань ветеринарної медицини і місцевими органами влади. При визначенні розміру площі під пасіку розраховують, що на одну гадану бджолину сім'ю потрібно 30 - 35 м 2, залежно від способу розміщення бджіл. При розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір'ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2»як К.С. проживає ІНФОРМАЦІЯ_8 та на даній території утримує пасіку, територія упорядкована, обкошена, насаджені плодові дерева та кущі, лише рекомендовано встановити огорожу висотою не менше 2,5м, що зазначено в акті від 06.07.2016 року (а.с.16), який не оскаржувався відповідачем. Станом на липень 2017 року відповідачем встановлена огорожа висотою 2,6 м, що у суді визнав і позивач. Тобто, на даний час ухвалення рішення у даній справі відсутні порушення відповідача щодо утримання пасіки.

Що стосується вимоги позивача про усунення бджільницьких об'єктів від житлової забудови (Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, с. Сахнівка, вул. Шкільна, 41) на відстань 300 метрів, а саме, зобов'язавши відповідача вивезти пасіку з належної їй земельної ділянки, розташованої по вул.Шкільна 42, в с.Сахнівка, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, розмістивши її не менше 1 кілометра від тваринницьких і птахівницьких будівель, то така не підлягає до задоволення, оскільки норми діючого законодавства не містять визначених відстаней щодо розміщення пасіки між житловими забудовами.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд залишає судові витрати за позивачем.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4»як ОСОБА_5 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Управління Держпродспоживслужби в Корсунь-Шевченківському районі про усунення перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути поданою до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_9sp; Л.