Справа № 189/1899/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.02.2018 року Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Лукінова К.С.

при секретарі Копиця С.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22 серпня 2012 року між ним та відповідачем - ОСОБА_2, було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 22.08.2012 року зроблено актовий запис № 18. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила доньку - ОСОБА_3, а 05 вересня 2017 року, народження доньки було зареєстроване в Покровському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 178. Батьком народженої дитини, згідно ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, був записаний позивач - ОСОБА_1 Однак наразі позивач з цим не згоден з наступних підстав. Подружнє життя із відповідачкою - ОСОБА_2, не склалося і з червня 2016 року по теперішній час вони проживають окремо, а саме позивач - ОСОБА_1, в АДРЕСА_1, а відповідачка - ОСОБА_2, в АДРЕСА_2. При цьому свідоцтво про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, видано 05 вересня 2017 року Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, а тим самим реєстрація вказаного акту цивільного стану здійснена особисто відповідачкою - ОСОБА_2, фактично таємно, без відома та присутності позивача - ОСОБА_1, а тому він лише постфактум дізнався про існування вказаних обставин, оскільки більше року проживаючи окремо не підтримуючи взагалі жодних відносин з позивачкою - ОСОБА_2, не є та об'єктивно не може бути фізіологічним батьком зазначеної дитини. 01 листопада 2017 року Покровським районним судом Дніпропетровської області у справі № 189/1493/17, з вимогою від імені відповідачки щодо сплати аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як стверджує відповідачка - ОСОБА_2, у заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів, від шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 про, що у свідоцтві про народження дитини зроблено відповідний запис, а тим самим стверджується, що позивач являється батьком дитини. Однак він не може бути батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 через у тому числі вказані об'єктивні причини, а отже змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Зокрема, фактично інтимних стосунків з відповідачкою він не мав починаючи з червня 2016 року. Враховуючи, що дитина народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 то це майже 14 місяців до її народження. Під час неодноразових сварок відповідачка - ОСОБА_2, йому заявляла, що він не являється батьком дитини, оскільки паралельно з ним вона зустрічалася із іншим чоловіком і що саме останній є батьком дитини. Цілком зрозуміло, що це дає підстави сумніватись у тому, що він може бути батьком дитини.

Представник позивача надіслав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідачка надіслала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, проти позову не заперечувала, експертизу просила не проводити.

Представник третьої особи, Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області направив до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу і рішення винести на розсуд суду.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, саме копії свідоцтва про шлюб позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.08.2012 року, який зареєстровано виконкомом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. (а.с.4).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, батьками якої, відповідно до свідоцтва про народження є позивач та відповідач (а.с.5).

Згідно ст.121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства.

Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорювати своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має право оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини.

Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається.

Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство.

Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України та ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У відповідності до роз'яснень п.24 ч.3 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приймає визнання відповідачем вимог позову, а також підтвердження того факту, що ОСОБА_3 не є кровною дитиною позивача.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,81,82,141,206,229,235,258-259,265 ЦПК України, ст.ст.121,122,136 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини - задовольнити.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису №178 від 05 вересня 2017 року у Покровському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.С. Лукінова