Провадження №2/592/440/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Костенко В.Г., з участю секретаря судового засідання Танасюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, третя особа ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що має з відповідачем дочку ОСОБА_4, 21.07.2000 народження. Після розірвання шлюбу дитина залишилася з нею. Дитина 01.09.2017 поступила на навчання до Сумського національного аграрного університету з кінцевим терміном 30.06.2021. На підставі рішення суду з відповідача стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, 21.07.2000 народження, щомісячно у розмірі 1 / 4 частини усіх видів доходів (заробітку) але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Законом передбачено зміну розміру аліментів у разі змін матеріального і сімейного сатану. Тому позивачка вважає, що є підстави для збільшення розміру стягнення аліментів, окрім того законом збільшено мінімальний розмір. Також вважає, що відповідач зобовязаний утримувати дочку після досягнення повноліття, оскільки дочка навчається. Тому просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 1500 грн. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, а після досягнення повноліття стягнути аліменти у зазначеному розмірі до 21.07.2023.

В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала та доповнила, що отримує від відповідача аліменти у розмірі близько 500 грн., але цих аліментів не вистачає. Іншої допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Самостійно не може утримувати дитину, оскільки вступ до університету тягне додаткових витрат. Після зазначеного рішення суду у неї народилася інша дитина, яку вона теж утримує. Вважає, що відповідач здатен сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки працює у м.Києві будівельником, купив квартиру, автомобіль. Вважає, що аліменти не розраховуються з дійсної заробітної плати відповідача.

Відповідач не зявився, надав заперечення проти позову. Так позов не визнає оскільки має на утриманні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Працює та отримує лише половину від мінімальної заробітної плати.

Третя особа до суду не зявилася.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дочку ОСОБА_4, 21.07.2000 народження.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.03.2005 у справі за №2-509/2005 з відповідача стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно у розмірі 1 / 4 частини усіх видів доходів (заробітку) але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Цим же рішенням шлюб між сторонами було розірвано.

Після зазначеного рішення, а саме 24.07.2010 позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 і змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_7.

У позивачки 10.11.2010 народився син ОСОБА_8.

01.09.2017 дочка сторін ОСОБА_3 поступила на навчання до Сумського національного аграрного університету з кінцевим терміном 30.06.2021.

16.05.2008 відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_9, яка змінила прізвище на ОСОБА_3. 08.06.2008 року у них народився сина ОСОБА_5, 20.12.2017 - дочка ОСОБА_6.

Відповідач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4. Втім він працює на пів ставки у ТОВ «ПЄНОВ ГРУП», має заробітну плату у місяць 1650 грн..

Судом також встановлено, що після рішення суду про стягнення аліментів відповідач 26.02.2008 купив зазначену двокімнатну квартиру.

04.11.2017 відповідачем зареєстровано транспортний засіб FORD TRANSIT, 2010 року випуску.

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 84, 180184, 191, 198 СК України, відповідно до положень яких батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З встановлених фактів і положень закону вбачається, що після визначення аліментів попереднім рішенням суду істотним чином змінився сімейний і матеріальний стан сторін та їх дитини. Поява інших дітей у сторін певним чином впливає на можливість утримання дітей та спільної дитини. Поряд з цим матеріальне становище відповідача поліпшилося, набуто квартиру і машину, тобто коштовними речами, незважаючи на отримання вочевидь замалих доходів навіть для однієї особи. Спільна дитина сторін поступила на навчання в університет, що також вочевидь тягне додаткові витрати на дитину.

Наведені положення закону, встановлені факти у сукупності вказують на те, що встановлені рішенням суду аліменти та їх фактичний розмір вочевидь не відповідає потребам спільної дитини сторін.

Доходи відповідача зазначені у довідці, а саме 1650 грн., є вочевидь замалими, менше прожиткового мінімуму працездатної особи на 2018 рік у сумі 1762 грн.

Поряд з цим відповідач всупереч положень ст. 83 ЦПК України не надав суду доказів свого матеріального становища. Більше того він всупереч положень ст.ст. 78-83 ЦПК України не надав доказів підтвердження джерела походження коштів для придбання зазначеного вище майна, квартири і транспортного засобу.

Ураховуючи наведене суд вважає за необхідне змінити розмір стягнення аліментів з відповідача до 1000 грн., у задоволенні позову у іншій частині слід відмовити.

Положеннями ст.ст. 198, 199 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Положеннями ст.ст. 198, 199 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

На час судового розгляду дочка сторін не досягла повноліття, а тому немає підстав для застосування зазначеного положення закону. Відтак немає законних підстав для задоволення позову у цій частині.

Також з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 12, 42, 77-80, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити з дня набрання рішенням законної сили розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, за Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.03.2005 року у справі за №2-509/2005 , за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів, та стягнути з ОСОБА_2 , місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, рнокпп НОМЕР_1, на ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно у розмірі 1 000 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн..

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, третя особа ОСОБА_3, у частині розміру аліментів, що перевищує 1000 грн. та на утримання повнолітньої дочки.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 26.01.2018 року.

Суддя В.Г. Костенко