№ 637/1291/17
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2018 року Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Стеганцова С.М.,

при секретарі - Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Шевченкове цивільну справу за позовом Шевченківського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення матеріального забезпечення, -

в с т а н о в и в :

Шевченківський РЦЗ Харківської області звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1156.12 грн.

В судовому засіданні представник позивача, який діє на підставі довіреності просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вимог зазначив, що 16 листопада 2016 року громадянин ОСОБА_1 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Шевченківського районного центру зайнятості (далі по тексту ЦЗ), де йому згідно поданої заяви від 16 листопада 2016 надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю з відкриттям персональної картки.

Центром зайнятості проведена перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної і виплати їй матеріального забезпечення,та надання соціальних послуг, шляхом звіряння з інформацією Пенсійного фонду України. У результаті звірки встановлено, що ОСОБА_1, водночас виконував роботи за цивільно-правовим договором у регіональній філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Внаслідок невиконання своїх обов'язків щодо повідомлення центру зайнятості про укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт, відповідач незаконно отримав допомогу по безробіттю за період з 03.05.2017 по 30.05.2017 в сумі 1156 грн. 12 коп., чим завдано майнової шкоди Фонду. В зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1156.12 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник Шевченківського районного центру зайнятості у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову.

ОСОБА_1 у суді погодився з позовними вимогами Шевченківського районного центру зайнятості та не заперечував проти задоволення позову.

Суд вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини пов'язані з відповідальністью за завдану майнову шкоду .

16 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Шевченківського районного центру зайнятості, де йому згідно поданої заяви від 16 листопада 2016 року, надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю з відкриттям персональної картки № 00005 (а.с.7,12-14).

Згідно поданої відповідачем по справі заяви від 16.11.2016 року (а.с.15), наказом від 16 листопада 2016 року № НТ161116 ОСОБА_1 надано статус безробітного. Наказом від 23 листопада 2016 року № НТ161123 призначена допомога по безробіттю залежно від страхового стажу відповідно до ч.1,3,4 ст. 22, п.1 ст.23 Закону № 1533-III від 6 до 10 років - 60% середньої зарплати (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеногог розміру 100% - 90 календарних днів, 80% - 90 календарних днів, 70% - 180 календарних днів з 23.11.2016 по 17.11.2017.

Згідно до наказу № НТ170531 від 31 травня 2017 року припинено реєстрацію відповідача як безробітного у зв'язку з поданням безробітним заяви про припинення реєстрації відповідно до абзацу 17 п.п. 1 п. 37 Порядку № 198 та припинено виплату допомоги по безробіттю з 31 травня 2017 року.

В ч. 1 ст. 4 Закону № 5067-УІ) зазначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Частиною 1 статті 45 Закону № 5067-УІ передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 44 Закону № 5 067-VI зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Частиною 3 цієї статті визначено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Частинами 2 та 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття ( далі Закон № 1533-ПІ) передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Статтею 18 Закону № 5067-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ № 90 від 05 березня 2014 року «Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення» до внесення змін до Законів України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення», органи державної служби зайнятості продовжують виконувати завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття і фінансуються за рахунок і в межах коштів, передбачених у бюджеті Фонду.

Шевченківським районним центром зайнятості проведена перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної і виплати їй матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, шляхом звіряння з інформацією Пенсійного фонду України.

В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 в період перебування на обліку в Шевченківському РЦЗ, як безробітний виконував роботи у виробничому підрозділі «Куп'янська дирекція» у регіональній філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» за договором підряду №70 від 3 травня 2017 року (а.с.19,20) та згідно листа від 19 серпня 2017 року № 5399 у травні 2017 року йому була нарахована заробітна плата в сумі 3149,40 грн. (а.с.21).

Внаслідок невиконання своїх обов'язків щодо повідомлення центру зайнятості про укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт, відповідач незаконно отримав допомогу по безробіттю за період з 03.05.2017 по 30.05.2017 в сумі 1156 грн. 12 коп., чим завдано суттєвої майнової шкоди Фонду (а.с.26,27).

На виконання вищевказаного Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 60/62 від 13 лютого 2009 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248, директором Шевченківського районного центру зайнятості прийнято рішення, про що видано наказ № 10 від 11 вересня 2017 року про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 у сумі 1156 грн.12 коп. (а.с.23).

Шевченківським районним центром зайнятості 11 вересня 2017 року направлено ОСОБА_1 лист-претензію з пропозицією повернути кошти в сумі 1156 грн. 12 коп. в п'ятнадцятиденний термін з дня отримання листа (а.с.24), який отримано боржником 15.09.2017 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.25). До теперішнього часу добровільно залишок коштів ОСОБА_1 службі зайнятості не відшкодовано.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 34 Закону 1533-ІП Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону № 1533-ІП функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та цього Закону.

Статтею 39 Закону 1533-ІП передбачено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Верховний суд України в своїй Постанові від 22 вересня 2015 року по справі за позовом Олександрійського міськрайонного центру зайнятості в Кіровоградській області до колишньої безробітної про стягнення безпідставно отриманих коштів дійшов висновку, що суди апеляційної та касаційної інстанції правильно застосували норми процесуального законодавства щодо розгляду спору в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п.18 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

За положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81 259, 263-265 ЦПК України,

ст.1166 ЦК України,

ст.ст.34, 36, 39 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»,

ст. 10,34,39 Закону України «Про зайнятість населення» суд, -

в и р і ш и в:

Позов Шевченківського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення матеріального забезпечення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інд.код НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, фактично мешкаю чого в АДРЕСА_2, на користь Шевченківського районного центру зайнятості суму виплаченого матеріального забезпечення в розмірі 1 156,12 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 гривень в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевченківського

районного суду С.М. Стеганцов