Провадження № 2/161/567/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 січня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Ярмолюк І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 25.03.1999 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1. з квітня 2009 року в даному житловому будинку був зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 Однак, він фактично ніколи за місцем реєстрації не проживав, особистих речей його у будинку немає і зареєстрований він був тимчасово, для отримання посвідки на проживання на території України та повинен був знатися з реєстрації в травні 2009 року. На даний час його місце проживання невідоме, з реєстрації в добровільному порядку він не знявся. Факт не проживання його будинку підтверджується листом Луцького відділу поліції ГУ НПУ у Волинській області. Реєстрація відповідача в житловому приміщенні порушує його право як власника, він не є членом сім'ї, між ними не виникали договірні відносини щодо користування жилим приміщенням. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, а тому судом згідно вимог ст. 280 ЦПК України ухвалено заочне рішення.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 25 березня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 676 ОСОБА_1 являється власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 Волинської області (а.с. 3).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в даному житловому приміщення з 2009 року. Як зазначив позивач в позовній заяві, то ОСОБА_2 фактично у даному будинку ніколи не проживав, особистих речей його в будинку немає, його реєстрація була тимчасовою, з метою отримання посвідки на проживання на території України до травня 2009 року.

Факт його не проживання стверджується повідомленням Луцького міського відділу УМВС України у Волинській області, в якому зазначено, що ОСОБА_2 з 2009 року за адресою АДРЕСА_1 із 2009 року і до тепер не проживає, що підтвердили сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 7). Оскільки відповідач тривалий час не проживає у спірному приміщенні, то є всі підстави вважати відповідача таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинокм з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 Волинської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення або протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська