Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1991/17
Провадження №2/433/22/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Яковлєвої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2017 року позивач звернулась до суду із дійсною позовною заявою та просить визначити їй додатковий шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 18 вересня 2016 року у місті Луганськ Луганської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири, яка знаходиться за адресою: квартал Солнєчний, б. 26, кв. 43, м.Луганськ та пенсійних виплат, які належали спадкодавцю. У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у звязку з тим, що в м.Луганськ у звязку із проведенням антитерористичної операції не працювали державні органи, в тому числы ы нотарыальны контори. Для виїду на підконтрольну українській владі територію з метою звернення до нотаріальних органів необхідні були значні грошові кошти для оформлення перепустки. Крім того, факт смерті ОСОБА_3 у м.Луганськ довелось встановлювати в судовому порядку, що також зайняло певний час.

Позивач у судове засідання не зявилась, надала письмову заяву, згідно якої просила справу розглянути без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та його місце повідомлявся завчасно, належним чином, про що в матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Причини неявки суду відповідач не повідомив.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.4 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічні вимоги визначені у ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами;висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено наступне.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 02 лютого 1994 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 10 травня 2011 року, ОСОБА_3 на праві власності належить житлова квартири за адресою: кв.Солнечний, б. 26, кв.43, м.Луганськ (а.с.18).

Зазначене підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав міського комунального бюро технічної інвентаризації №29896176 від 10 травня 2011 року, відповідно до якого квартира за адресою: Луганська область, м.Луганськ, Солнєчний квартал, б. 26, кв.43, належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с.19).

Згідно копії спадкового договору від 21 травня 2011 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованим в реєстрі за №1220, ОСОБА_3 належну йому житлову квартиру після смерті передав ОСОБА_1 (а.с. 14-16).

Заповітом від 05 березня 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованим в реєстрі за №484, ОСОБА_3 все своє майно заповів ОСОБА_1 (а.с.12-13).

ОСОБА_3 помер 18 вересня 2016 року у м.Луганськ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №506615, виданим Антрацитівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.6).

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2017 року було встановлено факт смерті ОСОБА_3 у м.Луганськ Луганської області (а.с.7-9).

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №49676083 від 31.10.2017 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась (а.с.11).

Постановою приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_5 від 31 жовтня 2017 року №2524/01-16, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті ОСОБА_3 у звязку з пропущенням нею передбаченого законом 6-ти місячного строку для прийняття спадщини (а.с.10).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно зі ст..1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до розяснень, наданих у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, і тому їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.ст.1220, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296, 1297 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику в справах про спадкування», керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити в повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк тривалістю в шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 18 вересня 2016 року у м.Луганськ.

Початок строку рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України ( в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.І.Суський

23.01.18