Провадження №22-ц/772/220/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач :Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 рокуСправа № 127/21411/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді : Зайцева А.Ю.,

суддів : Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання : Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2017 року в складі судді Гуменюка К.П.,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, який мотивований тим, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з травня 2006 року по лютий 2008 року. Від даних стосунків мають спільну дитину - дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після припинення шлюбних стосунків, з вересня 2010 року, позивач сама виховує дитину та намагається забезпечити їй умови для нормального існування та всебічного розвитку її здібностей. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.03.2012 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_5, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 20 жовтня 2011 року. В добровільному порядку відповідач не бере участі в додаткових витратах на дитину, які полягають у наступному: витрати на лікування; витрати на дослідження стану здоров'я; витрати на додаткові заняття з англійської мови; витрати на заняття в музичних та мистецьких закладах; інші додаткові витрати на розвиток дитини. Загалом вартість додаткових витрат на розвиток дитини, відпочинок, лікування та оздоровлення з 2015 року по даний час склали 26 913 гривень. Зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку не має наміру компенсувати додаткові витрати на дитину, позивач змушена звернутись до суду із даним позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину у розмірі 13 456,50гривень.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 27 листопада 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені додаткові витрати на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 9 415,10 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3, на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду, його ухвалення з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про часткове задоволення позовних вимог в сумі 4390,50 гривень, зокрема вважаючи незаконним стягнення половини витрат на придбання принтера та на додаткові заняття з англійської мови.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 також не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, вважаючи незаконною відмову у позові в частині відшкодування половини витрат на придбання комп'ютера, вказуючи на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі,

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ч.1 ст. 367 ЦПК України, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. п. 8, 9 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2137-VIII від 03.10.2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ст. 213 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення рішення суду), рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення рішення суду), передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

У справі встановлено та не оспорювалось сторонами, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого23 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, сторони мають спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 28 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 31 травня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 20 жовтня 2011 року.

Задовольняючи вимоги позову в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини понесених на лікування за діагнозами та дослідження стану здоров'я дитини у розмірі 1 640 гривень, а також заняття в музичних та мистецьких закладах у розмірі 2 750,50гривень, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач визнав їх та не заперечував щодо задоволення і в цій частині рішення суду не оскаржується сторонами.

Також судом встановлено, що позивач витратила, відповідно до наданих суду квитанцій до прибуткового касового ордера, кошти на заняття дочки з англійської мови у розмірі 7250,00 гривень.

Дані витрати правильно розцінені судом як додатково понесені на дитину, оскільки поглиблене вивчення англійської мови дійсно розвиває здібності дитини в цьому напрямку і на думку колегії суддів є витратами, обов'язок нести яких передбачений ст. 185 СК України, в зв'язку з чим половина понесених позивачем цих витрат правомірно стягнута з відповідача у розмірі 3625,00 гривень.

Аргументи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 щодо фальсифікування квитанцій по оплаті за заняття з англійської мови, розбіжностей у сумах при сплаті за заняття, непослідовності у номерах квитанцій до прибуткового касового ордеру, не доведені ним належними доказами, не мають суттєвого значення для вирішення справи та не спростовують факту понесення таких витрат. А тому в цій частині колегія суддів погоджується з аргументами відзиву на апеляційну скаргу представника позивача.

Вирішуючи вимоги позову в частині стягнення витрат на купівлю комп'ютера та приладдя до нього,в тому числі принтера, суд першої інстанції по суті погодився з тим, що вказані витрати відносяться до додаткових, пов'язаних з розвитком здібностей дитини і задовольнив вказані вимоги частково лише з підстав не доведення вартості придбання комп'ютера.

Апеляційний суд з даним висновком погодитись не може та вважає, що мотиви рішення суду в частині стягнення половини вартості принтера та відмови у стягненні половини вартості комп'ютера є необґрунтованими, а рішення суду в цих частинах незаконним виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які утримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до положень процесуального закону, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, тощо).

На необхідність врахування вказаних обставин вказував і ВСУ у постанові від 13.09.2017 року по справі № 6-1489цс17.

Водночас, судом першої інстанції при розгляді справи по суті не було з'ясовано, які саме здібності дитини розвиваються за допомогою персонального комп'ютера та пристроїв до нього, зокрема принтера.

Дані обставини також не доведені позивачем ні в позовній заяві, ні під час розгляду справи по суті.

Суд першої інстанції залишив поза увагою, що відповідно до гарантійного талону (а.с.43), персональний комп'ютер (складається з 7 складових згідно переліку у гарантійному талоні) вартістю 8082,80 гривень, був придбаний ще 05.05.2014 року,і на той час дитині лише виповнювалось 17.05.2014шість років.

Колегія суддів вважає необгрунтованими аргументи позивача про необхідність дитині тоді ще у 6 років персонального комп'ютера, і тим більше для навчання, вивчення іноземних мов, адже дитина у той час ще не ходила навіть до школи. Слід також зауважити, що загальновідомим є і той факт, що діти у такому віці використовують комп'ютер та інші пристрої переважно в розважальних цілях.Не погоджується колегія суддів і з аргументами позивача, що виконання додаткових завдань вчителів за допомогою комп'ютера відноситься до розвитку здібностей дитини в розумінні закону.З наведених мотивів, колегія суддів вважає необгрунтованими і аргументи представника позивача викладені нею у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу відповідача.

Встановивши обставини по справі та правовідносини, що виникли між сторонами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд прийшов до висновку, що права позивача на відшкодування половини додаткових витрат на дитину були безпідставно не визнані відповідачем, проте лише в певній встановленій судами частині.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення половини вартості придбаного у 2014 році комп'ютера вартістю 8082,80 гривень та принтера вартістю 2800,00 гривень, не можуть бути задоволені по суті,а тому аргументи апеляційної скарги відповідача в цій частині заслуговують на увагу,у зв'язку з чим, рішення суду про стягнення половини вартості принтера та відмови у стягненні половини вартості комп'ютера лише з підстав недоведеності ціни його придбання, підлягає скасуванню з ухваленням в цих частинах нового рішення про відмову у позові за його безпідставністю.

Згідно з ч. ч. 1, 6, 7 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Витрати понесені відповідачем компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись п. п. 8, 9 розділу ХІІІ Перехідних положень, ст. ст. 141, 367, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України в редакції Закону № 2137-VIII від 03.10.2017 року, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргуОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 року в частинівирішення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на розвиток дитини, які полягають у купівлі комп'ютера з приладдя до нього та принтера - скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовуОСОБА_2 до ОСОБА_3 в частині стягнення додаткових витрат на розвиток дитини, які полягають у купівлі комп'ютера та приладдя до ньогов сумі 8882,80 гривень та принтера в сумі 2800,00 гривень- відмовити.

В частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесених додаткових витрат на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 8015,10 гривень та судового збору на користь держави в сумі 640 гривень рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 року залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги представником позивача ОСОБА_2 в розмірі 704 гривні компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_3 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 323,84 гривень компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий Підпис А. Ю. Зайцев

Судді: Підпис О.С. Панасюк

Підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом

Головуючий А. Ю. Зайцев