Справа № 559/1939/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючого судді Ралець Р.В.

при секретарі Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 27.11.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000 гривень на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Щодо зміни встановлення чи зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку». Позивач свої зобов»язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідач свої зобов»язання по договору не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. В зв»язку з цим виникла заборгованість в сумі 11250,85 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 1358,96 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 8879,94 грн., а також штрафів 500 грн. фіксована частина, 511,95 грн. процентна складова. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов»язань, тому просить стягнути з останнього вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, клопотань та додаткових доказів немає, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач подав до суду заяву, у якій просить в задоволенні позову відмовити в зв»язку із закінченням строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 звернуся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв»язку з чим підписав Заяву №б/н від 27.11.2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.6). терміном у один рік. Відповідно до поданих матеріалів будь яких додаткових угод про пролонгування карткового рахунку позивачем у справі суду не надано.

У поданному розрахунку заборгованості позивачем не надано безперечних доказів користування кредитними коштами за картковим рахунком відповідачем у справі поза межами строку визначеному у кредитному договорі.

Згідно позовної заяви заборгованість за кредитним договором становить: 11250,85 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 1358,96 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 8879,94 грн., а також штрафів 500 грн. фіксована частина, 511,95 грн. процентна складова (а.с.4-5).

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Виходячи з ст. 257 Цивільного кодексу України строк позовної давкої ті щодо позовних вимог Позивача про стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та комісії по кредиту закінчився, оскільки заборгованість виникла поза межами трирічного строку позовної давності. Тобто за позовними вимогами щодо стягнення заборгованості закінчився строк позовної давності.

Згідно ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Виходячи з ст.ст. 257, 258 ЦК України строк позовної давності щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за пенею і комісією, заборгованості за штрафом виникла поза межами строку позовної давності. Позивач дізнався про порушення свого права з моменту виникнення заборгованості за кредитом, а саме з 2014 року. Позовна заява була подана до суду 06.09.2017 року, тобто після закінчення річного строку позовної давності.

Позивачем не наведено жодних доказів поважності причин пропуску річного стороку позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією, заборгованості за штрафом.

Згідно ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позови

Таким чином, з підстав визначених ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та комісії задоволенню не підлягають.

Виходячи з положень ст. 266 Цивільного кодексу України у разі спливу позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і щодо стягнення штрафів.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, суд вважає законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню письмову заяву відповідача про застосування позовної давності до заявлених позовних вимог, у звязку з чим відмовляє в задоволенні позову у зв»язку із застосуванням строку позовної давності.

Згідно вимог статті 141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.. 257, 258, 266, 267 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в :

В задоволені позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити за пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час його проголошення, можуть його оскаржити протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Суддя: