МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Номер провадження №2/521/751/18
22 січня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі
судді - Маркарової С.В.,
за участю секретаря судового засідання - Іськової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-
01.08.2017 року ОСОБА_2 звернулась із вищезазначеним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач стверджувала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.
Аліменти позивач визначила в розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину до досягнення кожною дитиною повноліття.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Так, судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Вказані обставини підтверджується свідоцтвами про народження дітей від 27.11.2008 року, актовий запис №954, від 26.03.2003 року, актовий запис №11.
Діти проживають із позивачем, перебувають на її утриманні.
Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Зазначене узгоджується із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якими кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють.
Відповідач не надає допомоги на утримання дітей, що надає позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду.
Будь-яких доказів майнового стану відповідача позивачем в процесі розгляду справи не надано.
Виходячи з інтересів дітей, суд вважає, що зазначені обставини не можуть бути підставою відмови у позові.
Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує.
Договору про припинення права на аліменти дітей у зв'язку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали.
Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби діти не мають.
Вищевикладені обставини не надають відповідачу право на звільнення від аліментів, а останні, за відсутності доказів про працевлаштування відповідача, можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі в порядку ст. 184 СК України.
При вирішенні спору суд враховує положення Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, дохід позивача, розмір середньої заробітної плати в м. Одесі на час ухвалення рішення.
Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі по 930 грн. на кожну дитину, що дорівнює половині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Аліменти підлягають стягненню щомісяця, починаючи з 01.08.2017 року до досягнення дітьми повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись Главою 6 Розділу 3 ЦПК України, ст.ст.352, 354 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2), аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 930 грн., але не менш 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку.
Аліменти підлягають стягненню щомісяця, починаючи з 01.08.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2), аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 930 грн., але не менш 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку.
Аліменти підлягають стягненню щомісяця, починаючи з 01.08.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.
Аліменти підлягають індексації відповідно до вимог закону.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.
В решті позову - відмовити.
Роз'яснити сторонам що, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом в порядку ст. 192 СК України змінений, зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у випадках, визначених Сімейним Кодексом України.
Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, в порядку та строки визначені ст.284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст.352, 354 ЦПК України.

Суддя: С.В. Маркарова

Повний текс рішення виготовлений 01.02.2018 року