АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/544/18 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

при секретарі Маличівській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-монтажні системи України», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра-Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-монтажні системи України», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра-Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником автомобіля RENAULT Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1, який було припарковано на території підприємства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр» за адресою: вул. Серпова, 11 у м. Києві, о 13-00 год., повернувшись до автомобіля, побачив, що він пошкоджений внаслідок падіння на нього частини дерева (берези). За даним фактом працівниками Святошинського УП ГУНП в місті Києві був складений протокол огляду місця події. Згідно довідки Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень по Святошинському району м. Києва відповідальним за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними за адресою: м. Київ, вул. Серпова, 11, що знаходяться на території ПРАТ «Фабрика технічних тканин «Технофільтр», згідно пункту 9.2 «Правил благоустрою м. Києва» (рішення Київської міської ради від 25.12.2008 року № 1051/1051) є ПРАТ «Фабрика технічних тканин «Технофільтр». Відповідно до звіту про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 03 серпня 2016 року, вартість матеріального збитку у зв'язку з пошкодженням автомобіля становить 40 339,94 грн., з оплатою послуг за складання звіту в розмірі 800,00 грн. У добровільному порядку відповідач відмовився відшкодувати спричинену шкоду.

Посилаючись на те, що внаслідок бездіяльності відповідача, яка виразилася у відсутності організації і контролю, неналежного утримання й своєчасного виявлення та видалення аварійних дерев, для позивача настали негативні наслідки у вигляді пошкодження належного йому майна. Просив задовольнити позов та стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 40 339,94 грн.. На відшкодування моральної шкоди, яка полягає у моральних переживаннях у зв'язку з пошкодженням майна та можливістю пересуватися на автомобілі, оперативно вирішувати свої робочі та особисті справи, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через витрачення свого часу та коштів для звернення до суду з метою захисту своїх прав, просив стягнути на його користь 10 000,00 грн., а також судові витрати.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-монтажні системи України» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог, яким задовольнити його позовні вимоги, мотивуючи тим, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачем не надано доказів на спростування вказаних ним обставин. Крім того, факт пошкодження автомобіля внаслідок падіння частини дерева не заперечує і сам відповідач. Заперечення відповідача грунтуються лише на твердженні неправомірності перебування його автомобіля на території фабрики. Вважає, що доводи відповідача про неправомірність перебування його автомобіля на території Приватного акціонерного товариства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр» надумані, оскільки жодного разу за три роки ані охорона, ані адміністрація фабрики не вимагала у нього паркувального талону та не перешкоджала заїзду на територію фабрики. До того, відповідач як власник зелених насаджень, що знаходяться на його земельній ділянці повинен нести відповідальність за причинену шкоду. Видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об'єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акту обстеження зелених насаджень, складеного та погодженого в установленому порядку згідно із Порядком видалення зелених насаджень на території м. Києва, який затверджено рішенням Київської міської ради від 27.10.2011 № 384/6600. Таким чином, з вищенаведених нормативно-правових актів видно, що наявна протиправна поведінка балансоутримувача дерева, що впало на його автомобіль. Однак, суд першої інстанції у порушення ст.ст.213-214 ЦПК України наведених вище вимог закону та обставин справи не врахував та дійшов помилкового висновку про недоведеність вини відповідача у заподіянні збитків позивачу, внаслідок падіння частини дерева з подвір'я відповідача на автомобіль позивача, чим порушив принцип презумпції вини заподіювача шкоди у деліктних зобов'язаннях.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах - п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VІІІ .

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідач Приватне акціонерне товариство «Фабрика технічних тканин «Технофільтр» та третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-монтажні системи України», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра-Україна»

в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У поданій заяві від 09 січня 2018 року третя особа ТОВ «Енергетично-монтажні системи України» просила задовольнити скаргу позивача та здійснювати розгляд справи у відсутності представника товариства (а.с. 210). У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустими доказами вину відповідача у завданні шкоди, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України ( в редакції, чинній на момент ухвалення рішення) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по 03 жовтня 2016 року працював виконавчим директором ТОВ «Енергетично-монтажні системи України», офісні приміщення якого на підставі договору оренди розташовані на території Приватного акціонерного товариства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр» за адресою: м. Київ, вул.. Серпова, 11.

Позивачу на праві власності належить автомобіля RENAULT Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 13).

Надані пояснень сторін, в тому числі письмові заперечення відповідача, свідчать про те, що транспортні засоби співробітників підприємств - орендарів у робочий час припарковувались на території підприємства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр» за адресою: вул. Серпова, 11 ум. Києві.

Встановлено, що 25 липня 2016 року позивач залишив автомобіль на території підприємства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр» за адресою: вул. Серпова, 11 ум. Києві, а близько 13-00 год. цього дня виявив пошкодження транспортного засобу внаслідок падіння дерева (берези).

За даним фактом позивач звернувся до співробітників поліції, які при проведені огляду транспортного засобу RENAULT Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1 на місці за адресою: вул. Серпова, 11 у м. Києві виявили механічні пошкодження на автомобілі від падіння дерева. Характер пошкоджень зафіксовано у протоколі огляду від 25 липня 2016 року та у висновку Святошинського УП ГУ НП в місті Києві від 27 липня 2016 року.

На замовлення позивача оцінювачем ОСОБА_6 складено звіт про визначення вартості матеріального збитку.

Надіслана позивачем на адресу відповідача претензія про відшкодування матеріального збитку від 23 серпня 2016 року в сумі 41 139,94 грн., залишалась без задоволення (а.с. 72-72).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив про те, що у товариства відсутні ознаки протиправної поведінки та вина в заподіянні шкоди позивачу, оскільки підстави для вчинення товариством дій щодо видалення зелених насаджень були відсутні, відтак, відсутня і вина відповідача у заподіянні шкоди. Із наданих до суду фотоматеріалів видно, що частина дерева, яке впало, є зеленим та здоровим, дерево не є сухостійним чи аварійним, відповідно у товариства не було підстав для видалення цього дерева.

Перевіряючи доводи сторін, надаючи оцінку пред'явлених ними доказів в обґрунтування своїх доводів (заперечень), колегія суддів, виходить з такого.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазначала у звꞌязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Надані сторонами докази, які були досліджені в судовому засіданні, свідчать про наступне.

25 липня 2016 року на території підприємства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр» за адресою: вул. Серпова, 11 ум. Києві сталося падіння гілки з дерева берези на автомобіль RENAULT Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить позивачу.

Факт падіння дерева на автомобіль та завдання, у зв'язку з цим механічних пошкоджень підтверджується протоколом огляду місця події від 25 липня 2016 року, а також висновком Святошинського УП ГУ НП в місті Києві від 27 липня 2016 року та фотознімками (а.с. 14, 15-17, 79-90).

Характер механічних пошкоджень автомобіля внаслідок падіння дерева зафіксовано у протоколі огляду та висновку Святошинського УП ГУ НП в місті Києві, а саме: переднє крило, ліва стійка, ліві передні двері, капот та лобове скло, пошкоджено дах автомобіля над лобовим склом у лівій частині у вигляді вм'ятини розміром 40х50 см, дах автомобіля з лівої сторони над ведійськими дверми і по всій довжині кузова з лівої сторони, дзеркало заднього виду лівих дверей, основа кріплення лівої передньої фари, порушена геометрія кузова з лівої передньої сторони (а.с. 15-17).

Відповідно до довідки Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень по Святошинському району м. Києва відповідальним за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними за адресою: м. Київ, вул. Серпова, 11, що знаходяться на території ПрАТ «Фабрика технічних тканин «Технофільтр», згідно пункту 9.2 «Правил благоустрою м. Києва» (рішення Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051) є ПрАТ «Фабрика технічних тканин «Технофільтр» (а.с. 18).

Довідкою Українського гідрометеорологічного центру від 01 серпня 2016 року підтверджено, що 25 липня 2016 року була сонячна погода, середньодобова температура повітря - 25 градусів тепла, вологість повітря - 57%, малохмарно, максимальна швидкість вітру - 2-3 м/сек., опадів не було (а.с. 23).

Згідно п.п.2.3.2. Правил благоустрою міста Києва, прийнятих Рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року N 1051/1051, елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі сніго-, шумозахисні та протиерозійні) вздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до п.п. 3.1.1. Правил благоустрою міста Києва, прийнятих Рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року N 1051/1051, підприємства, установи, організації та громадяни забезпечують благоустрій земельних ділянок, наданих їм відповідно до вимог чинного законодавства у власність, користування.

Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства - п.п.5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року N 105.

З метою контролю за станом зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об'єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об'єкта, власник чи користувач земельної ділянки - п. 12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України.

Підпунктом 3.1.3. Правил благоустрою міста Києва, прийнятих Рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року N 1051/1051 визначено, що посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров'ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону. Відповідальність за незабезпечення благоустрою, у тому числі при виконанні робіт самовільно, покладається на власника об'єкта благоустрою (балансоутримувача) та виконавця робіт.

Громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою - п.7 ч. 1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Досліджені колегіє суддів матеріали справи свідчать про те, що подані відповідачем докази на обґрунтування своїх заперечень проти позову не містять документального підтвердження виконання ПрАТ «Фабрика технічних тканин «Технофільтр» вимог законодавства та нормативних актів щодо утримання в належному стані зелених насаджень, здійснення робіт по озелененню, догляду за зеленими насадженнями та їх охорони і захисту на закріпленій за підприємством території. Заперечення відповідача ґрунтується виключно на відсутності у позивача дозволу заїжджати на територію підприємства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр», проте ці обставини не є предметом спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів дійшла висновку про те, що причиною поданні гілки з дерева берези, що мало місце 25 липня 2016 року, на території підприємства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр» за адресою: вул. Серпова, 11 у м. Києві сталося через неналежний догляд за зеленими насадженнями на території підприємства, обов'язок щодо утримання і догляду за елементами благоустрою (зелені насадження) покладено відповідно до вищевикладених норм законодавства саме на відповідача.

Отже, неналежне виконання відповідачем своїх обовꞌязків щодо утримання і належного догляду за зеленими насадженнями на території підприємства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр» стало наслідком падіння гілки з дерева на автомобіль RENAULT Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить позивачу.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність протиправної поведінки відповідача, наслідком якої виникли збитки, прямий причинний зв'язок між діями відповідача та збитками, понесеними позивачем та наявність вини відповідача у їх виникненні.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про покладення на відповідача, як особу, яка завдала збитки майну позивача, обов'язку по відшкодуванню майнової шкоди. Отже, обставини на які позивач посилається в апеляційній скарзі, як на підстави перегляду судового рішення першої інстанції знайшли своє підтвердження.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу RENAULT Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1 від 03 серпня 2016 року, вартість матеріального збитку у зв'язку з пошкодженням автомобіля становить 40 339,94 грн., з оплатою послуг за складання звіту в розмірі 800,00 грн. (а.с. 25-58).

Колегія суддів оцінює звіт як належний та допустимий доказ на підтвердження вартості матеріального збитку в розмірі 40 339,94 грн., яка і підлягає стягненню з винної особи.

Вирішуючи вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів, виходить з наступного.

Так, позивач свої вимоги на відшкодування моральної шкоди обґрунтовує тим, що у результаті пошкодження майна він втратив можливістю пересуватися на автомобілі, оперативно вирішувати свої робочі та особисті справи, чим було порушено його нормальні життєві зв'язки, просив стягнути на його користь 10 000,00 грн.

Згідно з вимогами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням того, що при розгляді справи колегією суддів встановлено склад цивільного правопорушення за наявності якого наступає відповідальність заподіювача шкоди, в тому числі й моральної, тому, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог позивача на відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної (немайнової) шкоди, колегія суддів, враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та приходить до висновку, що на користь позивача у відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути - 2 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Також на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені та понесені витрати, які він змушений був зробити для відновлення свого порушеного права, а саме: оплата послуг за проведення оцінки матеріального збитку у розмірі 800,00 грн., що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру № 11 від 04 серпня 2016 року, оплата послуг за отримання довідки з Українського гідрометеорологічного центру у розмірі 144,00 грн., що підтверджується квитанцією від 03 серпня 2016 року та сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн., а всього в сумі 1 495,20 грн.

Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, тому відповідно до статті 376 ЦПК України судове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-монтажні системи України» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Фабрика технічних тканин «Технофільтр» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 40 339,94 грн., моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн. та судові витрати в сумі 1 495,20 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 лютого 2018 року.

Головуючий

Судді: