АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/552/18 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

при секретарі Маличівській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2017 року Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, у якому просить стягнути з з відповідача безпідставно одержані кошти у розмірі 2871 грн. 33 коп., обґрунтовуючи свої доводи тим, що на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебуває ОСОБА_4, який отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відділом з нарахування та виплати пенсії Головного управління ПФ України в м. Києві після приведення пенсійної справи відповідача у відповідність до вимог чинного законодавства було виявлено рахункову помилку при нарахуванні пенсії за період з 01.03.2013 по 31.07.2017, у зв'язку з чим виникла переплата пенсії у розмірі 2 871,33 грн. Про факт переплати пенсії у ОСОБА_4 свідчить лист Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 3384 від 02.08.2017. З метою урегулювання спору на адресу відповідача направлявся лист від 10.08.2017 за № 6653/13, яким відповідачу пропонувалося добровільно сплатити суму боргу, проте дана вимога останнім виконана не була.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року в задоволенні позову Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_4 про стягнення коштів відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позов Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві задовольнити, мотивуючи тим, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам позивача про те, що переплата пенсії у розмірі 2 871 грн. 33 коп. за період з 01 березня 2013 по 31 липня 2017 року виникла внаслідок рахункової помилки при автоматизованому способу обробки пенсійної документації пенсіонера ОСОБА_4

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах - п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VІІІ .

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідач ОСОБА_4 перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 4).

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з листом від 02.08.2017 № 3384 з проханням вирішити питання про утримання переплати пенсії з ОСОБА_4 у зв'язку із переплатою пенсії за період з 01.03.2013 по 31.07.2017 у розмірі 2871,33 грн. (а.с. 5).

Листом від 10 серпня 2017 року позивач повідомив ОСОБА_4 про переплату пенсії та запропонував сплатити суму боргу в добровільному порядку (а.с.6).

У зв'язку з відмовою відповідача повернути у добровільному порядку переплату пенсії, позивач 03 жовтня 2017 року подав до суду позов про стягнення з відповідача 2 871,33 грн. на підставі ст. 1212, 1215 ЦК України.

Перевіряючи доводи сторін, надаючи оцінку пред'явлених ними доказів в обґрунтування своїх доводів (заперечень), колегія суддів, приходить до наступного:

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Оскільки судом першої інстанції не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_4 отриманих коштів у розмірі 2 871,33 грн. грн., які є пенсійною виплатою, призначеною їй Управлінням ПФУ, як не встановлено й наявності рахункової помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК України поверненню зазначена сума не підлягає.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що переплата пенсії ОСОБА_4 виникла саме внаслідок рахункової помилки при автоматизованому способу обробки пенсійної документації не містять документального підтвердження, а тому у відповідності до вимог статей 76, 81 ЦПК України вказані обставини є недоведеними.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: