Справа №2-803/2011
Провадження №4-с/489/7/18
УХВАЛА

іменем України

26 січня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем Матяєвою С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2017 року заявник звернувся до суду із скаргою, якою просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.11.2017 року, скасувати вказану постанову та відновити виконавче провадження №52426243 з примусового виконання виконавчого листа №2-803 від 01.03.2011 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» боргу в розмірі 1141,19 грн., оскільки в цій постанові вказано неповні відомості щодо результатів проведеної роботи щодо перевірки майнового стану боржника та не вказано, які саме виконавчі дії вчинено старшим державним виконавцем.

Від представника заявника надійшло клопотання про слухання справи за її відсутністю, вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області у судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 січня 2011 року задоволений позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказаним рішенням ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» суму в розмірі 970,19 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №400021228 від 26.09.2007 року, судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу в розмірі 120,00 грн.

На підставі цього рішення 01 березня 2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист №2-803.

На виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області перебувало виконавче провадження №52426243 з примусового виконання виконавчого листа №2-803 від 01.03.2011 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» боргу в розмірі 1141,19 грн.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 від 27.11.2017 року повернуто вказаний виконавчий лист стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У зазначеній постанові встановлено, що за результатами перевірки БД «НАІС ДДАІ» МВС України та «Автомобіль» транспортні засоби за боржником не зареєстровано. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек нерухоме майно на праві власності у боржника відсутнє. Згідно відповіді ДПІ інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах України та інформація стосовно боржника та щодо сум нарахованого доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутні. Згідно відповіді ПФУ інформація про те, чи отримує боржник пенсію та чи працює за трудовим та цивільно-правим договором, про останнє місце роботи, відсутня. За місцем проживання боржника майна, що йому належить та на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Заявник посилається на те, що старшим державним виконавцем не вжито всіх виконавчих дій, передбачених ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п. 14 ч. 3 ст. 18); звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (п. 13 ч. 3 ст. 18); у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п. 19 ч. 3 ст. 18); у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини (ч. 1 ст. 36).

Державний виконавець не надав суду доказів у спростування викладеного у скарзі, не представлено документів виконавчого провадження, заперечень щодо скарги не надходило.

Приймаючи до уваги те, що старшим державним виконавцем не вжито всіх виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа, то дії останнього щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві є неправомірними, а тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», скасування постанови старшого державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу є підставою для відновлення виконавчого провадження.

Відновлення виконавчого провадження є похідним від скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно вимога задоволенню не підлягає.

Таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 260, 450-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.11.2017 року в межах виконавчого провадження №52426243.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.11.2017 року в межах виконавчого провадження №52426243.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва