Справа № 398/4268/17
Провадження №2/398/839/18
У х в а л а

"30" січня 2018 р. м.Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніна Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку позовного провадження з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, в якому просить визнати факт батьківства ОСОБА_3, який помер 15 вересня 2017 року, відносно її дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дослідивши позовну заяву, суд дійшов висновку, що позов поданий з порушенням вимог ст.175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч.1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст. 135 СК України).

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.06.2006 року передбачено, що справи про визнання факту батьківства суд розглядає в окремому провадженні, а не в позовному.

Разом з тим, ОСОБА_1 звернулась в порядку позовного провадження до суду із позовом про встановлення факту батьківства, хоча законом передбачено, що зазначена категорія справ розглядається в окремому провадженні, за виключенням справ, де вбачається спір про право.

З поданого позову вбачається, що спадкоємець ОСОБА_3 - ОСОБА_2 не оспорює факт батьківства, що унеможливлює встановлення порядку, в якому слід розглядати дану справу. Також в позові не має зазначення доказу, що запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері на підставі ч.1 ст. 135 СК України та не долучено цей доказ - довідка з органів ДРАЦС.

У звязку з цим позивачу слід уточнити чи подавалась нею в порядку окремого провадження заява про встановлення факту батьківства, чи постановлялась судом ухвала про залишення заяви без розгляду через наявність спору про право та долучити докази на підтвердження цього. Також слід надати зазначення доказу, що запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері на підставі ч.1 ст. 135 СК України та надати до суду.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ч.1,2 ст.185, ст.ст. 260, 261 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала не оскаржується.

Суддя