Провадження № 2/752/1273/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2018 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку окремим домоволодінням,-

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку окремим домоволодінням.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Власником іншої частини зазначеного будинку є відповідач ОСОБА_2.

Між ними склався певний порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1, у зв'язку з чим 15 квітня 2017 року було укладено договір про поділ житлового будинку у натурі, що є спільною частковою власністю.

Як зазначає позивач, з метою раціонального користування вказаним будинком, належного його утримання і реалізації повноважень власника, вона вважає необхідним визначити статус належного їй майна, як індивідуальний(садибного типу) житловий будинок, з виділенням в окреме домоволодіння з господарськими спорудами і будівлями.

В судовому засіданні представник позовні вимоги підтримав та поросив суд ухвалити рішення, яким визнати індивідуальним житловим будинком садибного типу житловий будинок Літ. «А», загальною площею 103 кв.м., житловою площею 50 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просив його задовольнити повністю.

Суд не прийнявши визнання відповідачем позову ухвалив і вважав за необхідне продовжити розгляд справи.

Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи та пояснень учасників справи встановлено, що співвласниками із визначенням кожній по ? частині житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позивачем не наведено будь-яких обґрунтувань та не надано доказів того, що саме ОСОБА_2 порушує, не визнає або оспорює її право, щодо визнання житлового будинку разом з надвірними спорудами та будівлями - індивідуальним житловим будинком садибного типу.

Суд вважає, що в конкретному випадку позивач пред'явив позов не до тієї особи, яка повинна відповідати за пред'явленими вимогами.

Відповідно, звернення з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову повністю.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку окремим домоволодінням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя А.Новак