РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт Зарічне

01 лютого 2018 року Справа № 561/856/17

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - Дідика А. В.,

за участю секретаря - Расевич Г. І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у смт Зарічне цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на її користь з відповідача на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 (одна тисяча) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідача на її користь, відповідно до рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 08 червня 2016 року у справі № 561/292/16-ц вирішено стягнути аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 50,00 гривень. починаючи з 18 травня 2016 року і до закінчення нею навчання. Але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Зазначає, що після ухвалення рішення суду її матеріальне становище погіршилось та погіршився стан здоровя дітей. 13 вересня 2016 року у ОСОБА_4 народився син ОСОБА_6, батьком якого є ОСОБА_7, з яким позивачка 22 березня 2017 року уклала шлюб.

Позивачка у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_1 зявився у судове засідання та надав пояснення згідно якого просить задоволити позовні вимоги, оскільки обовязок по забезпеченню дітей у тому числі, які навчаються покладається на батьків.

Відповідач у судове засідання зявився надав суду пояснення згідно якого повідомив, що періодично надає матеріальну допомогу своїй доньці ОСОБА_5. Щодо позовних вимог заперечив з підстав того, що не бажає надавати матеріальну допомогу своїй колишній дружині.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 квітня 2012 року до 08 серпня 2016 року. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 30 червня 2016 року у справі № 561/289/16-ц шлюб було розірвано.

11 лютого 1998 року у сторін народилась донька ОСОБА_5, батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження від 21 вересня 1999 року, серії І-ГЮ №081342.

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 08 червня 2016 року у справі № 561/292/16-ц з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50 (пятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 18 травня 2016 року і до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досігнення нею двадцяти трьох років.

За нормою ч. 1, 3 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до судуз позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частиною третьою ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частини першої ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина перша ст.. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка відповідно до 360-7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини та через погіршення матеріального становища позивачки, оскільки вона є інвалідом третьої групи загального захворювання по зору довічно, що підтверджує Довідка до акта огляду МСЕК серії РВН № 0206866, має на утриманні інших дітей у тому числі ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка хворію з народження, що підтверджено Медичним висновком № 120 про дитину інваліда віком до 18 років від 30 грудня 2016 року, копія якого долучена до матеріалів справи. Крім того згідно довідки Прикладницької загальноосвітньох школи I-III ступенів Зарічненської районної ради Рівненської області позивачка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_9 з 14 лютого 2017 року по 13 вересня 2019 року.

Відповідач, хоча офіційно не працює але являється працездатним, отже спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивачки суд відповідно до ст. 182 СК України враховує відсутність даних про наявність у дитини та платника аліментів захворювань, матеріальне становище платника аліментів, а також відсутність даних про перебування у відповідача на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя.

Враховуючи рівність прав та обовязків батьків щодо дітей, беручи до уваги, що обов'язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обовязку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб, з метою забезпечення нормального догляду за дитиною, враховуючи матеріальне становище відповідача, характер та розмір витрат на виховання та гармонійний розвиток дитини, те, що відповідач працездатний, інших утриманців немає, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої спільної дитини доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною двадцяти трьох років або до закінчення навчання, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

З огляду на викладене вище, керуючись ст. ст. 2, 7, 12,18, 23, 133, 258, 259,263, 265, 268 ЦПКЦивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання їхньої неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 08 червня 2016 року у справі № 561/292/16-ц.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресоюІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_6, б. 6, ІПН НОМЕР_1, аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 грудня 2017 року і до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя А. В. Дідик