Провадження № 2/742/104/18
Єдиний унікальний № 742/3981/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Циганка М.О.,

за участю секретаря Хотінь Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником 2/5 частини квартири №1 в житловому будинку №88 по вул..Андріївська в м.Прилуки Чернігівської області. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, їй стало відомо, що 01 вересня 2006 року за №3673177, реєстратором Прилуцька міська державна нотаріальна контора зареєстровано на підставі постанови Державної виконавчої служби від 05 березня 2004 року 01-17/2372, арешт на невизначене майно, все майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле. Оскільки, на даний час на виконанні у Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби виконавчі документи по яким боржником є ОСОБА_1 не перебувають, і таке безпідставне накладення арешту позбавляє позивача як власника реалізувати право володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тому позивачем і подано позов про зняття арешту з майна.

Позивач в судове засідання не з»явилася, проте її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та зняти арешт з майна позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав, щодо зняття арешту з майна не заперечував.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, з наступних підстав:

Відповідно до копії ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 26 квітня 2017 року в цивільному провадженні №2/742/504/17 (єдиний унікальний №742/698/17) та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна від 18 січня 2018 року, ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності 2/5 частини квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Згідно Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна від 18 січня 2018 року, 01 вересня 2006 року за №3673177, реєстратором Прилуцька міська державна нотаріальна контора зареєстровано на підставі постанови Державної виконавчої служби від 05 березня 2004 року 01-17/2372, арешт на невизначене майно, все майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, власником якого є ОСОБА_1.

У відповідності до довідки Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 07 грудня 2017 року №18-41/37646, судом встановлено, що перевіркою журналів вхідної кореспонденції та даних АСВП встановлено, що станом на 07 грудня 2017 року виконавчі документи боржником по яким є ОСОБА_1 на виконання до відділу не надходили та на даний час на виконанні не перебувають.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема припинення дії, яка порушує право.

У відповідності до вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що на даний час на виконанні у Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби виконавчі документи по яким боржником є ОСОБА_1 не перебувають, і таке безпідставне накладення арешту позбавляє позивача як власника реалізувати право володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тому позов про зняття арешту підлягає задоволення.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, накладеного постановою 01-17/2372 Державної виконавчої служби від 05 березня 2004 року, який зареєстровано 01 вересня 2006 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3673177, реєстратором: Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, об»єкт обтяження: невизначене майно, все майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле; власник ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Циганко