Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/111/18 Головуючий у 1 інстанції: Наумов О.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Концерну «Міські теплові мережі» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води , -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року Концерн «МТМ»звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3., ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

В обґрунтування позову зазначали, що 28.10.2010р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, за заявою Концерну "МТМ", було видано судовий наказ № 2-н-718/10 про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. 17.06.2014р. ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ( справа № 336/4293/14-ц,пр.. № 2-с/336/23/2014) зазначений судовий наказ скасовано. Підставою для скасування судового наказу стало те, що відповідач ОСОБА_3 з 18.07.2000р. змінила місце проживання та знялась з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Але вона є власником квартири АДРЕСА_1 вказаною адресою з 07.12.1999р. зареєстрований і інший відповідач ОСОБА_4 Позивачем у період з січня 2009р. по вересень 2010р. надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у приміщення, розташоване за адресою : АДРЕСА_2 на загальну суму 2348,73 грн. Відповідачі оплату за надані послуги не здійснили.

Посилаючись на ці обставини, просили стягнути з відповідачів на їх користь боргу сумі 2348,73 грн. та судові витрати.

В процесі розгляду справи, позивач уточнив свої позовні вимоги та право вимоги про стягнення заборгованості поклав на ОСОБА_3

20 серпня 2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по справі було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2017 року заява ОСОБА_3 про скасування заочного рішення задоволена та призначено розгляд справи в загальному порядку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2017 року позовні вимоги концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) залишено без зрозгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду, Концерн «МТМ» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь Концерну «МТМ» заборгованість в сумі 2348,73 грн. та 243,60 грн. судового збору.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Концерну «МТМ» суд першої інстанції виходив з того, що у зазначений позивачем період в який виникла заборгованість, відповідач ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_3 не мешкала та послугами концерну «МТМ» не користувалась.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується.

З матеріалів справи вбачається, що квартира 45 знаходиться в багатоквартирному будинку № 24 по вулиці Мікояна м. Запоріжжя, який підключений до мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання. У відповідача ОСОБА_3 право власності на зазначену квартиру виникло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 22.06.1992р. №2-770 (а.с.8,66).

Рішенням Шевченківського районного суду від 18.06.2014р. по справі № 336/4351/14-ц, пр. № 2/336/2149/2014 вищезазначений правочин договір купівлі-продажу № 2-770 від 22.06.1992р. визнано недійсним( а.с.129-130). Рішення набрало чинності 02.07.2014р.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно із довідками єдиної абонентської служби Центру обслуговування абонентів ЗМР від 12.04.2012р.,23.07.2014р.,03.07.2015р. (а.с.155-157), у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_3 з 02.11.1983р. по 18.07.2000р., ОСОБА_4 її син, - з 07.12.1999р. по 08.08.2014р.

Отже в період виникнення заборгованості за наданні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) з 01.01.2009р. по 01.09.2010р. в квартирі проживав один мешканець ОСОБА_4., відповідач ОСОБА_3 в зазначеній квартирі не мешкала, послугами позивача не користувалась.

В силу вимог ст. ст. 67,68 ЖК України, наймачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно із ст. 64 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо вказані особи перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Матеріали справи свідчать про те, що у період з січня 2009 року по вересень 2010 року в квартирі мешкав та користувався послугами з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), ОСОБА_4 , який є сином відповідача ОСОБА_3

До матеріалів справи долучено копію витягу з особового рахунку за спірний період, де зазначено що розрахунок вартості послуг зроблено на одну особу. Згідно із випискою з особового рахунку №32608025 відкритого на вищевказану квартиру, за період 01.01.2009р. по 01.09.2010р., нараховано плату за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води на загальну суму 2929,93грн., сплачено відповідачем за цей період 581,20грн. Заборгованість за спірний період становить 2348,73 грн.(а.с.6-7).

Крім того, зі справи видно, що позивачем у процесі розгляду справи було уточнено позовні вимоги та концерн «МТМ» просив стягнути зазначену заборгованість лише з ОСОБА_3

Отже розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Докази та обставини, ні які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України,колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

ЄУН 336/2469/15ц

Провадження №22ц/778/111/18 Головуючий у 1 інстанції: Наумов О.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

01 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Концерну «Міські теплові мережі» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води , -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: