Провадження № 2/638/939/18
22.01.2018 р. Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Подус Г.С.,
при секретарі - Коваленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,-
Позивач 11.07.2017 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.
Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку у Службі у справах дітей по Шевченківському району, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах.
Відомості про батька внесені в свідоцтво про народження дитини відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. ОСОБА_1 народила сімох дітей, по відношенню до чотирьох позбавлена батьківських прав. Одна дитина проживає в сім'ї батька. ОСОБА_1 є асоціальною особою, вживає наркотичні речовини, ніколи не працювала.
28.03.2017адміністрація КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 14» звернулась із клопотанням до Служби у справах дітей, щодо неналежного утримання новонародженого віком 1 місяць, ОСОБА_2, в сім'ї матері, ОСОБА_1
20.4.2017року під час чергового комісійного відвідання адреси проживання сім'ї ОСОБА_1 малолітній був оглянутий дільничним лікарем - педіатром КЗОЗ «ХМДП № 14» у присутності працівників правоохоронних органів та спеціалістів Служби. За результатами медичного огляду та станом здоров'я дитина потребувала невідкладної госпіталізації. За направленням дільничного лікаря - педіатра малолітній ОСОБА_2 був доставлений бригадою швидкої допомоги без супроводу матері до КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» в стані середньої тяжкості з попереднім діагнозом: гіпотрофія І ступеню, рахіт І-ІІ ступеню, гострий риніт.
24.05.2017 року виконавчий комітет Харківської міської ради ухвалив рішення відповідно до якого малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був влаштований до Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний будинок дитини № 2» на повне державне забезпечення.
Враховуючи вищевикладене, позивач просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судове засідання представник позивача не зявилася, надала до суду заяву в якій просила слухати справу без її участі, проти винесення рішення в заочному порядку не заперечувала.
В судове засідання відповідач повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать матеріали справи, однак про причини неявки суд не повідомила.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив відповідні їм правовідносини і дійшов до наступного.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку у Службі у справах дітей по Шевченківському району, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах, про що свідчить наказ від 18.04.20'7 року № 12. (а.с. 6)
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є його матір'ю, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження від 14.06.2017 року виданим Дзержинським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. (а.с.7) Відомості про батька внесені в свідоцтво про народження дитини відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
28.03.2018адміністрація КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 14» звернулась із клопотанням до Служби у справах дітей, щодо неналежного утримання новонародженого віком 1 місяць, ОСОБА_2, в сім'ї матері, ОСОБА_1
Відповідно інформації адміністрації КЗОЗ «ХМДП № 14» ОСОБА_1 під наглядом акушера - гінеколога до народження сьомої дитини не перебувала. За перший місяць життя немовля прибавив у вазі 150 грам при нормі 600-800 грам. Мати не забезпечувала сина елементарними речами, необхідними для дитини першого року життя, а саме відсутність дитячого ліжка, дитячої ванночки для купання, дитячого харчування. Малолітній не отримував необхідного харчування. ОСОБА_1 не виконувала рекомендацій лікарів, не здійснювала належний догляд за новонародженим сином.
20.04.2017під час чергового комісійного відвідання адреси проживання сім'ї ОСОБА_1 малолітній був оглянутий дільничним лікарем - педіатром КЗОЗ «ХМДП № 14» у присутності працівників правоохоронних органів та спеціалістів Служби. За результатами медичного огляду та станом здоров'я дитина потребувала невідкладної госпіталізації. За направленням дільничного лікаря - педіатра малолітній ОСОБА_2 був доставлений бригадою швидкої допомоги без супроводу матері до КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» в стані середньої тяжкості з попереднім діагнозом: гіпотрофія І ступеню, рахіт І-ІІ ступеню, гострий риніт.
За інформацією адміністрації КЗОЗ «ХМКБПЛ № 17» під час первинного огляду у дитини виявлені ознаки белково - енергетичної недостатності І-ІІ ступеню. За два місяці свого життя дитина набрала у вазі всього 460 грам. Хлопчик був доставлений до лікарні маловісним, у вкрай виснаженому стані, що становило загрозу життю та подальшому розвитку дитини. Лікування та подальше обстеження ОСОБА_2 в лікувальному закладі були можливим лише за умови корекції ваги, відновленню рефлексів та емоційного статусу дитини. В першу чергу усі дії лікарів медичного закладу були направлені на нормалізацію зазначених показників. Також при обстеженні у малолітнього ОСОБА_2 виявлено, що він є носієм антитіл до вірусного гепатиту С. (а.с.21, 24, 26
Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, враховуючи існуючі обставини, прийшла до висновку, що повернення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сім'ю та подальше перебування малолітнього у матері може становить загрозою для його життя та здоров'я.
Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 01.03.2017 року, вказано, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована в неприватизованій квартирі за адресою АДРЕСА_1. Загальна площа квартири 69,68 кв. м., жила площа 47,43 кв.м. Умови проживання - є всі комунальні зручності. Сімя ОСОБА_1 займає окрему кімнату, яка потребує косметичного ремонту. Є санвузел, кухня, коридор. Частково мебльовано, є холодильник, відсутня пральня машина, не вистачає предметів вжитку. Для дітей не створено умов розвитку, відпочинку. ОСОБА_2 не забезпечений дитячим ліжком, ванночко, засобом догляду, дитина спить у сумці перенесення. Інші діти були охані та доглянуті. (а.с.13-14)
Що також підтверджується актом обстеження умов проживання №46 від 14.04.2017 р. (а.с. 15-16), актом обстеження умов проживання №49 від 20.04.2017 року (а.с. 17-18).
Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.05.2017 року №319, негайно відібрано малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у матері ОСОБА_1. (а.с. 27).

Про відібрання дитини також свідчить Акт про факт передачі дитини від 03.07.2017 року від 11-30 год. (а.с 28)

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Згідно вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав, жодних заяв та клопотань за час розгляду справи від нього не надходило.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива за умови свідомого нехтування батьками своїми обов'язками.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, покладених на нього ст.150 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263, 265,280,281, 289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав -задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку міста Харкова, батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня виготовленння повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 26.01.2017 року.

Суддя: