Справа № 2-3062/11
УХВАЛА

"06" лютого 2018 р. Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі - Рущак Т.О.

за участю заявниці - ОСОБА_2

представників заявниці - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника ПУАТ ?Фідобанк? - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7 від 16.09.2015 р. про стягнення з неї виконавчого збору у розмірі 114574,14 грн., винесену в ході виконання ВП №48674477 щодо виконання виконавчого листа № 2-3062/11 від 09.01.2014 року, виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» боргу в сумі 1 145 741,47 грн. Скаргу мотивує тим, що в провадженні Залізничного відділу ДВС Львівського МУЮ перебувало виконавче провадження про стягнення з неї на користь ПАТ «Фідобанк» боргу в сумі 1 145 741,47 грн. на підставі виконавчого листа №2-3062/11. Головним державним виконавцем Залізничного відділу ДВС Львівського МУЮ ОСОБА_8 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44284667 від 05.08.2014 р., надано строк для добровільного виконання рішення суду до 11.08.2014 року. 13.08.2014 р. до Залізничного відділу ДВС Львівського МУЮ нею скеровано заяву з проханням винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі Закону України від 03.06.2014 р. № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». 12.09.2014 р. головним державним виконавцем Залізничного відділу ДВС Львівського МУЮ ОСОБА_7 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідної постанови про відкриття виконавчого провадження на її адресу державним виконавцем надіслано не було, а про те, що відкрито виконавче провадження дізналася від працівників стягувача ПАТ «Фідобанк», з яким велися переговори про сплату боргу та закриття кредитного договору, відтак головним державним виконавцем Залізничного ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_7 не повідомлено її належним чином. Крім того, вона погасила всю заборгованість перед банком, тому звернулася до суду із скаргою про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору. Крім того, 23.12.2016 р. у судовому засіданні в приміщенні Залізничного районного суду м. Львова при розгляді вищевказаної скарги їй стало відомо, що було відкрито повторно виконавче провадження № 48674477 про стягнення на користь ПАТ «Фідобанк» боргу в сумі 1 145 741,47 грн. на підставі виконавчого листа №2-3062/11 і постанова про стягнення виконавчого збору виносилася в ході ВП №48674477, а не №44284667. Відповідної постанови про відкриття виконавчого провадження на її адресу державним виконавцем знову надіслано не було, відтак її не повідомлено про відкриття виконавчого провадження належним чином та обмежено в праві добровільно виконати рішення Залізничного районного суду м. Львова. Матеріали справи не містять доказів виконання державним виконавцем вимог Закону, що призвело до порушення її прав, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та позбавило її можливості скористатися своїм правом на добровільне виконання рішення, та як наслідок спричинило незаконність дій державного виконавця направлених на примусове виконання рішення. Вважає, що постанова головного державного виконавця Залізничного відділу ДВС Львівського МУЮ ОСОБА_7 про стягнення виконавчого збору винесена до здійснення державним виконавцем будь-яких заходів примусового виконання рішення. В матеріалах виконавчого провадження міститься акт огляду майна боржника від 03.12.2015 р., який ставить під сумнів, оскільки працівники Залізничного ВДВС не виходили на місце за адресою: АДРЕСА_1, відповідно вона не була присутньою при складенні акту і не могла підписувати його, відтак підпис їй не належить, проте виконаний з наслідуванням її справжнього підпису. Просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7 від 16.09.2015 р. про стягнення з неї виконавчого збору.

Заявниця в судовому засіданні скаргу підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним в скарзі, просить скаргу задовольнити.

Представники заявниці ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судових засіданнях підтримали скаргу з мотивів, наведених їх довірителькою. При цьому доповнили, що при повторному надходженні виконавчого листа до виконання діяв Закон України ?Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті? від 03.06.2014 р. № 1304-VII, а відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України ?Про виконавче провадження? державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Між тим, 12.09.2014 р. постановою державного виконавця Дзюминської М.В. було повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України ?Про виконавче провадження?з покликанням на Закон України ?Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті? від 03.06.2014 р., що виключає можливість виконання відповідного рішення. 25.12.2015 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв?язку з наявною встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення, згідно п.9 ч. 1 ст. 47 Закону України ?Про виконавче провадження?. Державний виконавець, крім того, в порушення вимог ст. 35 Закону України ?Про виконавче провадження? не відклала виконавчих дій, не маючи підтвердження про своєчасне одержання сторонами документів виконавчого провадження. При цьому постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.09.2015 р. не була надіслала рекомендованим листом з повідомленням про вручення, у зв?язку з чим їх довірителька була позбавлена можливості самостійно виконати рішення суду із вини державного виконавця. Крім того, постанова про стягнення виконавчого збору винесена 16.09.2015 р. та в порушення вимог ст. 31 Закону України ?Про виконавче провадження? не доведена до відома довірительки, що в тому числі позбавило її права на своєчасне оскарження. Просять задовольнити скаргу.

Представник Залізничного ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_9 в судовому засіданні 21.12.2017 р. заперечила проти скарги, покликаючись на письмові заперечення (а.с. 206-209). В обгрунтування заперечень покликається на те, що повторно виконавчий документ надійшов на виконання 08.09.2015 р., постановою головного державного виконавця від 09.09.2015 р. відповідно до вимог ст.ст. 19, 35 Закону України ?Про виконавче провадження? винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48674477. Відповідно до ст. 28 згаданого Закону 16.09.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 114 574,14 грн. 03.12.2015 р. за участю боржника складено акт про відсутність майна для погашення заборгованості і боржник не вчинив жодних дій, які б свідчили про його наміри виконати рішення суду. На підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України ?Про виконавче провадження? 25.12.2015 р. державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. При винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 16.09.2015 р. державний виконавець діяв у спосіб, визначений Законом України ?Про виконавче провадження? і згідно вимог ч. 1 ст. 28 згаданого Закону виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. Просить в задоволенні скарги відмовити.

Головний державний виконавець Залізничного ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_7 в судове засідання 06.02.2018 р. не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, тому згідно вимог ст. 450 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Представник ПУАТ ?Фідобанк? ОСОБА_6 в судовому засіданні проти скарги не заперечила, зазначила, що банк не має претензій до заявниці, оскільки заборгованість повністю погашена. Підтвердила, що банк також в період з вересня 2015 року по грудень 2015 року не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.09.2015 р.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані в справі докази, зокрема копії матеріалів виконавчого провадження №48674477 та №44284667, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, яка діяла на час подання скарги, передбачено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, який вступив в дію з 15.12.2017 р., кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на виконанні у Залізничному ВДВС ЛМУЮ перебувало виконавче провадження № 44284667 щодо виконавчого листа № 2-3062/11 від 09.01.2014, виданого Залізничним районним судом м. Львова, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» 1145741,47 грн.

Постановою головного державного виконавця від 05.08.2014 відповідно до вимог статей 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час винесення постанови, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44284667.

Зазначеною постановою про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» боржнику надано строк для самостійного виконання до 11.08.2014 року.

13.08.2014р. у Залізничний ВДВС надійшла заява від ОСОБА_2 про винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв'язку із прийняттям Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземні валюті».

На підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» 12.09.2014р. державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

Повторно виконавчий документ надійшов на виконання 08.09.2015 р. та постановою головного державного виконавця від 09.09.2015р. відповідно до вимог статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48674477, в п. 2 постановлено боржнику в термін до 15.09.2015 р. добровільно виконати рішення суду (а.с.27, 29).

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у межах виконавчого провадження № .09.2015 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 114574,14 грн. (а.с.25).

Згідно акту державного виконавця від 03.12.2015 р. при виході за адресою вказаною у виконавчому документі: м.Львів, вул. Петлюри, 34 а/2, майна, яке б підлягало опису та реалізації для погашення боргу немає (а.с.22). Суд не бере до уваги покликання заявниці, яким вона ставить під сумнів даний акт, з тих мотивів, що працівники Залізничного ВДВС не виходили на місце за адресою: АДРЕСА_1, відповідно вона не була присутньою при складенні акту і не могла підписувати його, відтак підпис їй не належить, проте виконаний з наслідуванням її справжнього підпису, оскільки такі обставини не доведені належними та допустимими доказами, крім того заявник не заявляла клопотання про проведення почеркознавчої експертизи та допит як свідків понятих, вказаних в акті.

На підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 25.12.2015р. державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону, чинній на час винесення постанови, у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України ?Про виконавче провадження? постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред?явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 44284667, постанова про стягнення виконавчого збору винесена не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження"(в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави зробити висновок, що на час постановлення державним виконавцем постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 16.09.2015 року, дані про вручення ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.09.2015 року, як того вимагає ч. 1ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), були відсутні, у зв?язку з чим було порушено право боржника на добровільне виконання судового рішення та інформованість про хід виконавчого провадження, оскільки як ствердила заявниця про постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.09.2015 р. їй стало відомо лише 23.12.2016 р., заборгованість перед банком погашена, згідно довідки про відсутність заборгованості (а.с.10).

Як вбачається із Правової позиції ВСУ у справі №6-785цс15 від 6 липня 2015р. положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов?язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов?язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Окрім того, положеннями частини третьої статті 27 зазначеного закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, пов?язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Згідно долучених до скарги матеріалів виконавчого провадження № 48674477, державним виконавцем з часу повторного пред?явлення виконавчого документу до виконання, тобто з 08.09.2015 р. до моменту винесення постанови про стягнення виконавчого збору, тобто до 16.09.2015 р. не було вчинено дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

З повідомлення ПУАТ ?Фідобанк? вбачається, що і банк в період з вересня 2015 року по грудень 2015 року не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.09.2015 р., хоча як стягувачу, згідно вимог ст. 31 Закону України ?Про виконавче провадження? копія постанови про відкриття виконавчого провадження повинна бути надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 не була своєчасно та належним чином повідомлена про постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.09.2015 р. про стягнення заборгованості та відповідно про постанову про стягнення виконавчого збору від 16.09.2015 р., належних та допустимих доказів отримання скаржницею оскаржуваної постанови чи постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.09.2015 р. державним виконавцем суду не надано, при цьому державний виконавець не пересвідчилася чи боржником ОСОБА_2 отримана копія постанови про відкриття виконавчого провадження, не відклала провадження виконавчих дій, у порядку встановленому ст. 33 Закону України ?Про виконавче провадження? та не поновила боржнику строк для добровільного виконання рішення суду, в звязку з чим заявниця ОСОБА_2 була позбавлена можливості добровільно виконати рішення суду у встановлений державним виконавцем строк, крім того до здійснення державним виконавцем будь-яких заходів примусового виконання рішення суду, головний державний виконавець Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_7 неправомірно винесла оскаржувану постанову від 16.09.2015 р. ВП № 48674477 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору, яка є протиправною та підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 18, 258, 260, 212, 447-451 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7 від 16.09.2015 р. про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 114574,14 грн. у виконавчому провадженні № 48674477 щодо виконання виконавчого листа №2-3062/11, виданого 09.01.2014 р. Залізничним районним судом м. Львова про стягнення боргу на користь ПАТ "Фідобанк" 1 145741,47 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п?ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Б.М.Гедз

Оригінал ухвали.