АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7677/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/789/24/18 Доповідач - Ткач З.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Шмигельська І.З.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/7677/16- ц за апеляційною скаргою ОСОБА_6, а також ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які діють через представника ОСОБА_5 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2017 року, ухваленого суддею Ромазан В.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, третя особа Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 звернулись в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_7, третя особа Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" (далі - ПАТ "Страхова компанія "Провідна") про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позов обґрунтовують тим, що 14 березня 2016 року в м. Тернополі, з вини водія ОСОБА_1, яка керувала автомобілем "Suzuki Grand Vitara", сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулось зіткнення з автомобілем "Ford Fiesta" під керуванням водія ОСОБА_4

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали значних механічних ушкоджень, а пасажир автомобіля «Ford Fiesta» ОСОБА_6 отримала травми.

Також внаслідок даної події ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було завдано моральної шкоди, яка виразилась у сильному стресі, душевних переживаннях, порушеннях сталого ритму життя.

Крім того, чоловік відповідачки ОСОБА_7, використовуючи свою сторінку в соціальній мережі Facebook поширив неправдиву інформацію стосовно ОСОБА_6, що призвело до моральних переживань останньої та завдало шкоду її інтересам немайнового характеру.

ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 6481,68 грн. і витрати понесені з проведенням судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 1200 грн.

ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_1 8000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_7 матеріальну шкоду спричинену витратами на лікування у розмірі 626,60 грн. та 8000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2017 року вирішено:

"Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 626 (шістсот двадцять шість) грн. 60 коп. матеріальних витрат пов'язаних із лікуванням, а також моральну шкоду, пов'язану із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

В решті позовних вимог ОСОБА_6, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь ОСОБА_6 1102 (одну тисячу сто дві) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. моральної шкоди, пов'язану із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_6 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

В частині позовних вимог ОСОБА_3, відмовити."

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_4, які діють через представника ОСОБА_5, просять скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 завдані збитки у сумі 6481 грн. 68 коп., витрати на оплату судової автотоварознавчої експертизи у сумі 1200 грн. та судові витрати у першій та апеляційній інстанції, мотивуючи тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Вказали, що відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд порушив його право на відшкодування шкоди, як власника автомобіля.

Також суд не врахував, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не має суперечок щодо порядку відшкодування завданої шкоди і не врахував їх домовленості, що вимогу про відшкодування збитків заявить ОСОБА_3

Суд безпідставно не врахував понесені витрати для проведення судової автотоварознавчої експертизи, призначеної для визначення вартості пошкодження автомобіля.

Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_3 суд мав вирішити питання про стягнення збитків на користь позивача ОСОБА_4

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Судом першої інстанції установлено, що 14 березня 2016 року близько 16 год. 15 хв. на перехресті проспекту Ст. Бандери - вул. Клінічна в м. Тернополі відбулось зіткнення автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 з автомобілем НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_4

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу із стягненням в дохід держави в розмірі 340 грн. 00 коп.

Відповідно до полісу №АЕ/7205498 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна».

Судом першої інстанції установлено, що на час настання дорожньо-транспортної пригоди, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7, транспортний засіб марки «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_4, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_9

Також установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мали право користування даним транспортним засобом на підставі довіреності від 14 січня 2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_10

На момент вчинення ДТП, яке сталося 14 березня 2016 року, в автомобілі марки "Ford Fiesta" перебувала пасажирка ОСОБА_6

15 березня 2016 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до ПрАТ «СК Провідна» про виплату страхового відшкодування.

Як вбачається з відомості №ВПТ-003195 від 7 липня 2016 року, ПрАТ «СК Провідна» сплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 6084 грн. 56 коп. за пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, що сталася з вини ОСОБА_1 Розмір відшкодування зменшений на розмір франшизи (500 грн.), що передбачений полісом №АЕ/7205498.(а.с. 135)

Також встановлено, що згідно висновку №74/16 судової автотоварознавчої експертизи, проведеної у кримінальному провадженні №0000204 від 04 квітня 2016 року, виконаною експертом ОСОБА_11, сума матеріального збитку, заподіяна власнику автомобіля НОМЕР_4, станом на момент ДТП, яке мало місце 14.03.2016 р., становить 12566 грн. 24 коп.

Згідно розрахунку суми матеріального збитку по справі № від 07.07.2016 року з ремонтною калькуляцією, здійсненого ПрАТ "СК Провідна", дана сума збитку заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу марки «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_4 складає 6584,56 грн.

Отже, предметом спору у даній справі є стягнення з відповідачки ОСОБА_1 різниці між фактичним розміром шкоди, завданої позивачам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, і виплаченим страховим відшкодуванням.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено обов'язок особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Посилаючись на висновок судової автотоварознавчої №74/16 від 4 квітня 2016 року, яким вставлено суму матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля НОМЕР_5, та на розмір страхової виплати позивач ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що останнім не надано доказів та не доведено понесення ним витрат на ремонт пошкодженого автомобіля НОМЕР_5.

З цими висновками погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Так відповідно до вимог вищевказаного закону, право на відшкодування шкоди має особа, якій завдано шкоди.

Встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_5 перебував у фактичному користуванні ОСОБА_4

Наступними діями останній виявив, що є потерпілим від дорожньо-транспортної пригоди.

Так, як було вище зазначено, 15 березня 2016 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до ПрАТ «СК Провідна» про виплату йому, як потерпілому, страхового відшкодування і він отримав страхове відшкодування у розмірі 6084 грн. 56 коп. за пошкодження автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_1

Також із матеріалів кримінального провадження №000950, вбачається, що ОСОБА_4 подав клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи, яку 4 квітня 2016 року оплатив ОСОБА_3 (а.с.41 додатку, а.с.22)

Жодних доказів про те, що автомобіль находився у фактичному управлінні ОСОБА_3, а також, що він зазнав майнових втрат у зв'язку з пошкодженням та ремонтом автомобіля НОМЕР_5, не вставлено.

Натомість, як вбачається з пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_6 матеріальні витрати пов'язані з ремонтом автомобіля фактично поніс ОСОБА_4

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 не є потерпілим в розумінні статей ст. ст. 1188, 1192 ЦК України, які встановлюють право потерпілого на відшкодування майнової шкоди завданої неправомірними діями відповідача.

Отже, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_3 в частині відшкодування йому завданої матеріальної шкоди у розмірі 6481,68 грн.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він має право на відшкодування, як власник транспортного засобу, є безпідставними.

Згідно ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Встановлено, що право власності на автомобіль НОМЕР_6 ОСОБА_3 набув 17 березня 2016 року відповідно до договору купівлі-продажу №6141/2016/4/2750 від 17 березня 2016 року , і його право власності підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданого 17.03.2016 року. (а.с. 71, 78)

Тому, колегія суддів відхиляє його доводи про те, що суд порушив його право на відшкодування завданих збитків, як власника автомобіля, оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобіля марки "Ford Fiesta" він не був його власником.

Є безпідставними твердження ОСОБА_3 про те, що, відмовляючи йому у задоволені позову про стягнення матеріальних збитків, суд, у цьому випадку, мав би обґрунтувати і стягнути вказану суму на користь позивача ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, (аналогічна редакція діяла на час пред'явлення позову до суду) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_4 позовних вимог майнового характеру, у тому числі через представника ОСОБА_3, не заявляв, а тому підстав для вирішення питання про стягнення з відповідачки матеріальної шкоди на користь ОСОБА_4 не було.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції також правомірно відмовив ОСОБА_3 у задоволенні вимог про відшкодування коштів на проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Таким чином за наслідками перевірки доводів апеляційної скарги колегія суддів не встановила порушення прав ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які подали скаргу, у зв'язку з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, а також ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які діють через представника ОСОБА_5, - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на неї може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 29 січня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області З.Є. Ткач