АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Борисенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

у лютому 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просило стягнути солідарно з останніх на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0 від 20.07.2007 року у розмірі 121 146, 88 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками в розмірі 78 897, 59 грн, яка складається із: 108 165, 21 доларів США - заборгованість по кредиту; 12 981, 67 доларів США - проценти за користування кредитом в період з 20.07.2007 року по 18.03.2015 року; 38 489,74 грн - пеня за порушення строків повернення кредиту, в період з 20.05.2014 року по 17.04.2015 року; 40 407, 85 грн - пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, в період з 20.05.2014 року по 17.04.2015 року. Посилаючись на те, що умови кредитного договору відповідачі належним чином не виконують.

Справа № 758/1969/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/ 813/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Роман О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.06.2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» кошти в сумі 121 146, 88 доларів США, з яких: 108 165, 21 доларів США - заборгованість по кредиту; 12 981, 67 доларів США - проценти за користування кредитом в період з 20.07.2007 року по 18.03.2015 року. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» кошти в сумі 82 551, 59 грн, з яких: 38 489,74 грн - пеня за порушення строків повернення кредиту, в період з 20.05.2014 року по 17.04.2015 року; 40 407, 85 грн - пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, в період з 20.05.2014 року по 17.04.2015 року. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30.09.2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове про часткове задоволення позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував, що банк незаконно та безпідставно періодично збільшував розмір процентної ставки з 13, 2 % до 15, 2 %, 26, 4 % та 30, 4 % без повідомлення позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки, оскільки в період з 20.07.2007 по 17.04.2015 роки таке повідомлення не надходило. Таким чином позичальником в період з 20.07.2007 року по 17.05.2011 року здійснено переплату процентів за користування кредитом у розмірі 8 927, 97 доларів США, а в період з 18.05.2011 року по 19.02.2012 року - 1 977, 92 доларів США, які мали бути перераховані банком для погашення заборгованості за простроченою сумою основного боргу.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_8 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9 просив задовольнити апеляційну скаргу посилаючись на те, що позичальник не була належним чином повідомлена про підвищення відсоткової ставки за користування кредитом.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у його відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умови якого остання отримала кредит в сумі 153 000 доларів США, що еквівалентно 772 650 грн зі сплатою 13, 2 % річних строком до 20.07.2017 року.

Додатковою угодою № 1 від 18.05.2011 року до договору про надання споживчого кредиту змінено строк повернення кредиту до 20.07.2022 року та змінено схему погашення кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 18.05.2011 року між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_2 було укладено окремі договори поруки № 247121 та № 247122, за умовами яких останні несуть солідарну відповідальність перед банком за невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до розрахунку банку, станом на 17.04.2015 року відповідачі мають заборгованість у розмірі 121 146, 88 доларів США, яка складається із: 108 165, 21 доларів США - заборгованість по кредиту; 12 981, 67 доларів США - проценти за користування кредитом в період з 20.07.2007 року по 18.03.2015 року та пеню у розмірі 78 897,59 грн., яка складається із: 38 489,74 грн - пеня за порушення строків повернення кредиту, в період з 20.05.2014 року по 17.04.2015 року; 40 407, 85 грн - пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, в період з 20.05.2014 року по 17.04.2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а відповідачі умови кредитного договору належним чином не виконують.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір було укладено 20.07.2007 року, а договори поруки 18.05.2011 року, тобто в день укладення додаткової угоди № 1 до кредитного договору, якою змінено строк повернення кредиту та схему погашення кредиту.

Додатковою угодою до кредитного договору визначено розмір ануїтентного платежу у 2 062 доларів США та вказано, що він може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору. У цій же угоді вказано на те, що банк не користується своїм правом щодо нарахування пені в період з 18.05.2010 року по 18.05.2011 року. Відповідно до п. 6 цієї угоди за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

У договорах поруки вказано суму непогашеного кредиту станом на день укладення додаткової угоди до кредитного договору - 132 600 доларів США, відсоткову ставку 15,2 % та термін виконання основного зобов`язання 20.07.2022 року.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що саме такі умови були погоджені між банком, позичальником та поручителями. Після 18.05.2011 року процентна ставка не підвищувалася, а нарахування процентної ставки у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу (30,4 %) відбулося за умовами договору у зв`язку з простроченням позичальником та поручителями строків погашення кредиту та сплати процентів.

Відтак доводи апеляційної скарги про підвищення процетної ставки без повідомлення позичальника та поручителів суперечать встановленим у справі обставинам.

Відповідно до п. 1.3.2 кредитного договору від 20.07.2007 року сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки у разі настання обставин, передбачених ч. 1 п. 5.2 договору. Пунктом 5 договору визначено умови та порядок зміни процентної ставки. Така зміна передбачена і у випадку порушення позичальником кредитної дисципліни. Повідомлення про зміну ставки направляється позичальнику рекомендованим листом, а новий розмір ставки застосовується з дати, що буде вказана у повідомленні без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до договору. Цим же пунктом передбачено, що у разі незгоди з новим розміром процентної ставки позичальник має право достроково повернути банку всю суму кредитних коштів, отриманих за договором, сплатити плату за кредит та здійснити інші платежі за договором.

Позичальник ОСОБА_3 не оспорювала зміну відсоткової ставки з 13,2 % річних на 15, 2 % річних ні до укладення додаткової угоди, ні після її укладення, як і не оспорювала факту порушення нею кредитної дисципліни. Достроково кредитні кошти не повернула, а кредит погашала з урахуванням зміненої відсоткової ставки, відтак була обізнана про її зміну.

За вказаних обставин колегія суддів відхиляє розрахунок, наданий до апеляційної скарги, оскільки він зроблений без урахування умов додаткової угоди до кредитного договору. З цих же підстав колегією суддів було відхилено клопотання представника ОСОБА_2 про призначення судової бухгалтерсько - економічної експертизи, так як питання правильності застосування процентної ставки є юридичним, а не економічним питанням.

З інших підстав розрахунок заборгованості, наданий позивачем у апеляційній скарзі не оспорюється.

За таких обставин рішення суду в цій частині є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 554 ЦК України особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд не звернув уваги на те, що поручителі не давали спільну поруку, а уклали кожний окремий договір поруки з позивачем та помилково визнав, що в даному випадку боржник і обоє поручителів мають нести солідарну відповідальність.

У даному випадку кожний з поручителів відповідає солідарно з боржником за невиконання умов кредитного договору за правилами ч. 1 ст. 554 ЦК України, проте поручителі не є солідарними відповідачами між собою.

Суд першої інстанції також у порушення вимог ст. 88 ЦПК України, яка діяла на час ухвалення рішення, допустив солідарне стягнення судових витрат з відповідачів.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги та змінити рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення боргу та розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року змінити, виклавши абзац другий та третій резолютивної частини рішення в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 солідарно з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитом у розмірі 121 146, 88 доларів США, яка складається із: 108 165, 21 доларів США - заборгованість по кредиту; 12 981, 67 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом та 78 897,59 грн. пені, яка складається із: 38 489,74 грн пені за порушення строків повернення кредиту та 40 407, 85 грн пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 солідарно з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитом у розмірі 121 146, 88 доларів США, яка складається із: 108 165, 21 доларів США - заборгованість по кредиту; 12 981, 67 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом та 78 897,59 грн. пені, яка складається із: 38 489,74 грн пені за порушення строків повернення кредиту та 40 407, 85 грн пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» судові витрати по 1 218 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлено 31.01.2018 року.

Головуючий

Судді