АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №761/17122/16-ц

провадження № 22-ц/796/670/2018

суддя у першій інстанції: Савицький О.А.

01 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.,

при секретарі Юрчуку С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: публічне акціонерне товариство «Банк Форум» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року,

встановив:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є кредитором (вкладником) публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (далі - ПАТ "Банк Форум"), з яким він уклав договори банківських вкладів та відкрив карткові рахунки, на яких розмістив готівку на загальну суму 69 680,06 доларів США.

Постановою Правління Національного банку України №355 від 13.06.2014 року ухвалено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "Банк Форум" з 13.06.2014 року.

Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження щодо ліквідації неплатоспроможного банку виконує Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №49 від 16.06.2014 року вирішено розпочати ліквідацію ПАТ "Банк Форум" відповідно до плану врегулювання з 16.06.2014 року.

У відповідності до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ним було отримано 200 000 грн.

Посилаючись на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є боржником у правовідносинах з повернення грошових коштів, заборгованість останнього перед ним за договорами банківського вкладу та картковими рахунками складає 69 680,06 доларів США, просив стягнути вказану суму з відповідача на його користь.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Свої доводи мотивує тим, що у відносинах, які мають місце між позивачем та Банком/Фондом, пріоритет мають норми Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Цивільного кодексу над іншими законами (в тому числі і над Законом "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

При вирішенні спору судом не дотримано положення статей 1058, 1060, 1066 ЦК України щодо усунення перешкод у користуванні та розпорядженні позивачем своїм майном та обов'язковості негайного та повного повернення грошових коштів.

В судове засідання позивач повторно не з'явився, повідомив про можливість розгляду справи в його відсутність.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Костюченко Н.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник ПАТ «Банк Форум» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомив належним чином.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення судового рішення без змін, а скарги без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з постановою Правління Національного банку України від 13.06.2014 року № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.06.2014 року № 49 про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку строком на 1 рік з 16.06.2014 року по 16.06.2015 року включно. На підставі ч.5 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 28.05.2015 року № 106 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» на 1 рік до 16.06.2016 року включно.

Встановивши, що позивачу була виплачена гарантована Фондом гарантування вкладів фізичних осіб сума, а на суму залишку його було визнано кредитором ПАТ «Банк Форум», кредиторські вимоги включені до 4 черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини, повернення вкладу відбувається тільки у спосіб, визначений законодавством.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-350цс17.

Таким чином, суд першої інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову в позові, правильно виходив з того, що на момент ухвалення рішення у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що узгоджується як з положеннями ст.1074 ЦК України, так і з статтею 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які на її думку, є необхідними для здійснення контролю за банківською діяльністю.

Метою Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як зазначено у статті 1 цього Закону, є захист прав і законних інтересів вкладників банку, а тому введення тимчасової адміністрації унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж передбачено цим Законом.

Норми спеціального Закону, який регулює діяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не містить положень, які дають підстави вважати, що відповідач є правонаступником банківської установи, у зв'язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з твердженнями позивача про те, що відповідач на підставі ст.1060 ЦК України має відповідати за зобов'язаннями банку щодо повернення банківських вкладів та нарахованих відсотків.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 -384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 05 лютого 2018 року.

Головуючий

Судді: