АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/541/18 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ВолошинаВ.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

при секретарі Маличівській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Грунського ВолодимираОлеговича - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю Перший український експертний центр» про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У квітня 2017 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Перший український експертний центр» про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач (Товариства з обмеженою відповідальністю Перший український експертний центр») є балансоутимувачем будинку по АДРЕСА_1 та надає житлово-комунальні послуги мешканцям вказаного будинку. 12 січня 2016 року сталось залиття квартири, що належить позивачу, про що було складено акт, яким підтверджується затікання води до квартири на другому поверсі біля комори та на першому поверсі у спальні, яке відбулось через стелю. Згідно із експертним дослідженням, проведеним на замовлення позивача, встановлено причину залиття та вартість відновлювального ремонту. Зі змісту висновку експерта вбачається, що залиття сталося внаслідок негерметичність покрівлі мансарди. З метою проведення ремонтних робіт для усунення подальшої можливості залиття приміщень квартири, позивачем укладено договір з ТОВ «Грін Форт», відповідно до якого ним було замовлено та оплачено ремонті роботи, вартістю 190 000,00 грн., які просив стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди. Також просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн., яка полягає у моральних переживаннях у зв'язку з пошкодженням майна та необхідністю витрачати час та власні грошові кошти на проведення ремонтних робіт.

З урахуванням збільшених позовних вимог позивач остаточно просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Перший український експертний центр» на його користь збитки, завдані залиттям квартири у розмірі 190 000,00 грн., у відшкодування моральної шкоди - 50 000,00 грн., суму витрат на експертне будівельно - технічне дослідження в сумі 10 000, 00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 9 200,00 грн.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року позов ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю Перший український експертний центр» про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Перший український експертний центр» на користь ОСОБА_5 збитки, завдані залиттям квартири в сумі 155 832,00 грн., 1000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди та 5840,00 грн. витрат на правову допомогу. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник відповідача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховані положення ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст.. 355 ЦК УРСР відповідно до яких саме організація підрядник відповідає за недоліки виконання при будівництві багатоквартирного будинку робіт та саме на неї покладається обов'язок з їх усунення. Чинне законодавство не встановлює обов'язку обслуговуючої організації за власний рахунок усувати недоліки, допущені забудовником при будівництві житлового будинку. Вважає, що висновок суду про доведеність факту залиття квартири є безпідставним, оскільки в матеріалах справи відсутні докази повідомлення обслуговуючої організації про факт залиття квартири, сам акт складений з грубим порушенням вимог законодавства щодо порядку його оформлення, без повідомлення та запрошення до складання обслуговуючу організацію. Звернув увагу на те, що судом зроблено безпідставний висновок про підтвердження розміру завданих позивачу збитків внаслідок залиття квартири, оскільки експерт при визначенні розміру збитків використовував документи, які не містяться в реєстрі методик проведення судових експертиз Міністерства юстиції України. Також судом залишено поза увагою, що в суму збитків увійшли витрати фасадних стін та парапетів будинку, ремонт яких жодним чином не пов'язаний із залиття квартири. Вважає, що позивачем не було доведено факту залиття квартири, вини відповідача в цьому, а також не підтверджено отримання моральних та фізичних страждань. Надані позивачем документи також не підтверджують понесені ним витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах - п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VІІІ .

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

У судовому засіданні представник відповідача Грунський В.О. підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача ОСОБА_6 - заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін з тих підстав, що відповідач не надав доказів, які б свідчили про те, що шкода завдана не з вини підприємства, як субꞌєкта, який відповідає за технічний стан будинку.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України ( в редакції, чинній на момент ухвалення рішення) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_5 (а.с. 60-61 том 2).

За даними складеного 04 квітня 2000 року КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 квартира розташовується на дванадцятому поверсі цегляного дванадцятиповерхового багатоквартирного житлового будинку, і до її складу входять розташовані в трьох рівнях приміщення, позначені в плані: дванадцятого поверху: №№ 29-1 - коридор площею 15,1 кв. м.; 29-2 - коридор площею 6,0 кв. м.; 29-3 - санвузол площею 7,4 кв.м.; 29-4 - жила кімната площею 16,3 кв. м.; 29-5 - жила кімната площею 18,8 кв. м.; 29-6 - жила кімната площею 33,6 кв. м.; 29-7 - їдальня площею 9,8 кв. м.; 29-8 - І кухня площею 9,7 кв. м.; 29-9 - коридор площею 4,4 кв. м.; 29-10 - жила кімната площею 16,0 кв. м.; балкон приведеною площею 2,2 кв. м., всього 139,3 кв. м.. Мансардного поверху: №№ 29-11 - коридор площею 34,2 кв. м.; 29-12 - і вбудована шафа площею 5,6 кв. м.; 29-13 - вбудована шафа площею 5,6 кв. І м.; 29-14 - жила кімната площею 41,9 кв. м.; 29-15 - жила кімната площею 13,7 кв. м.; 29-16 - санітарний вузол площею 8,3 кв. м.; 29-17 - коридор площею 4,2 кв. м.; 29-18 - вбиральня площею 1,3 кв. м.; 29-19 - санітарний вузол площею 4,1 кв. м.; тераса приведеною площею 3,4 кв. м., всього 122,3 кв. м.. Надбудови: № 29-1 - веранда площею 53,9 кв. м„ загальною площею 315,5 кв. м., у тому числі жилої 140,3 кв. м. (а.с. 16-20 том 2).

12 січня 2016 року сталося залиття квартири АДРЕСА_1, що призвело до пошкодження приміщень квартири.

На замовлення позивача судовим експертом Цуркан В.І. було виконано експертне будівельно-технічне дослідження квартири АДРЕСА_1 на предмет визначення причини залиття квартири та вартість ремонтних робіт за трьома складовими: вартість ремонту частини фасадних стін та парапетів, які огороджують квартиру у розмірі 136 096,00 грн.; вартість ремонту, який необхідний для усунення можливості протікання води з даху мансарди в приміщення квартири АДРЕСА_1 у розмірі 21 286,00 грн. та вартість відновлювального ремонту, який необхідно виконати для усунення викликаних внаслідок залиття пошкоджень приміщення квартири АДРЕСА_1 в сумі 19 736,00 грн. на загальну суму 177 118,00 грн. (а.с. 72-112 том 1).

На підтвердження понесених фактичних витрат по виконанню комплексу робіт на обꞌєкті - квартири АДРЕСА_1 позивачем надано договір підряду № 01/04-2016 від 01.04.2016, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ «ГРІН ФОРТ», за умовами якого сторони домовились про виконання комплексу робіт на об'єкті в строк до 01.10.2016 на суму 190 000,00 грн. (а.с. 113-116 том 1). Згідно з актом приймання виконаних робіт по договору № 01/04-2016 від 01.10.2016 замовник прийняв роботи із заміни рулонних покриттів та основи даху мансарди, відновного ремонту об'єкта (заміна гіпсокартонного облицювання та шпалер), ремонту та часткової заміни цегляного облицювання стін та парапетів (а.с. 117 том 1).

Надані сторонами докази, які були досліджені в судовому засіданні, свідчать про наступне.

Факт залиття квартири АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві власності, зафіксовано в акті про залиття від 12 січня 2016 року. Даний акт складений та підписаний, проживаючими мешканцями в квартирах АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, та за участю працівника аварійної бригади ТОВ «Перший український експертний центр» (а.с. 57 том 1).

Причина залиття квартири АДРЕСА_1 встановлена у висновку експерта № 18/06-2016 від 07 червня 2016 року.

Так, при визначенні можливих причин залиття квартири АДРЕСА_1 експертом було з'ясовано, що постраждале приміщення № 29-10 - жила кімната площею 16,0 кв. м., розташоване під утвореною в межах мансардного поверху технологічною нішею площею 3,63 кв. м., яка також постраждала внаслідок залиття і розміщена під дахом мансарди. Місця розташування наявних пошкоджень свідчать про те, що вода рухалась з верху даху із стель вказаних приміщень. При цьому над технологічною нішею в межах мансардного поверху площею 3,63 кв. м. відсутні будь-які водонесучі комунікації, тому експертом було припущено, що ймовірною причиною залиття квартири є потрапляння атмосферних опадів з даху мансарди внаслідок втрати герметичності його покрівлі.

В результаті виходу на дах будівлі візуально експертом було встановлено, що дах та покрівля мансарди виконана у вигляді комбінованої конструкції з використанням рулонних покриттів по цементно-піщаній стяжці та металочерепиці по дерев'яній обрешітці з внутрішнім водостоком через вмонтований дощоприймач (фото №№ 13-20 у додатку № 1).

В ході візуального обстеження даху мансарди з'ясовано, що розташоване обабіч дощоприймача рулонне покриття відшаровується від основи. При натисканні на нього відчувається хлюпання води з подальшим витоком її на поверхню. Також встановлено, що стикові з'єднання рулонних покриттів виконано в нахльост в напряму протилежному напряму стоку води, рулонне покриття не достатньо заведено під покрівлю з металочерепиці на схилі даху, парапети в місцях примикання рулонного покриття не оштукатурені (фото №№ 13, 14, 15, 16, 19, 20, 21, 22, 23, 24 у додатку № 1).

За результатами дослідження експертом встановлено, що причиною залиття технологічної ніші мансардного приміщення площею 3,63 кв. м. та розташованого під нею приміщення № 29-10 - жила кімната площею 16,0 кв. м. є негерметичність покрівлі даху мансарди, що призвело до потрапляння талих та дощових вод з даху над квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 72-112 том 1).

Колегія суддів оцінює висновок експерта Цуркан В.І. № 16169/16-42 від № 18/06-2016 від 07 червня 2016 року як належний та допустимий доказ на підтвердження причини залиття квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазначала у звꞌязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Порядок забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством визначено Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Із рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 15 серпня 2012 року, наказу № 2/1 від 01 жовтня 2012 року та акту приймання передачі житлового комплексу за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що 01 жовтня 2012 року ЖУ «Південне» ДП «Екос» ПАТ ХК «Київмісьбуд» передало з балансу, а товариство «Перший український експертний центр» прийняло на баланс та обслуговування житловий комплекс за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 8-15 том 2).

Таким чином, житловий комплекс за адресою АДРЕСА_1 перебуває на балансі та обслуговуванні у товариство «Перший український експертний центр».

Статтею 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов'язки балансоутримувача.

Так, балансоутримувач має право: здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів тощо.

При цьому, балансоутримувач зобов'язаний: утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі тощо.

Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 на виконання положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачений такий вид надання послуг субꞌєктами господарювання у сфері житлово-комунальних послуг, як ремонт даху та покрівлі.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів дійшла висновку про те, що залиття приміщень квартири АДРЕСА_1, що мало місце 12 січня 2016 року, сталося саме через негерметичність покрівлі даху мансарди будинку АДРЕСА_1, обов'язок обслуговування та ремонту якої покладено відповідно до вищевикладених норм законодавства саме на відповідача.

Отже, неналежне виконання відповідачем своїх обовꞌязків щодо обслуговування та ремонту даху будинку стало наслідком потрапляння талих та дощових вод з даху над квартирою АДРЕСА_1 до житлових приміщень вказаної квартири.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність протиправної поведінки відповідача, наслідком якої виникли збитки, прямий причинний зв'язок між діями відповідача та збитками, понесеними позивачем та наявність вини відповідача у їх виникненні.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про покладення на відповідача, як особу, яка завдала збитки майну позивача, обов'язку по відшкодуванню майнової шкоди. Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що чинне законодавство не встановлює обов'язку обслуговуючої організації за власний рахунок усувати недоліки, допущені забудовником при будівництві житлового будинку не знайшли своє підтвердження, а тому відхиляються як необґрунтовані.

При визначенні вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт (матеріального збитку), необхідного для відновлення позивачем пошкодженої речі (квартири АДРЕСА_1) після залиття, колегією суддів враховується висновок експерта № 16169/16-42 від № 18/06-2016 від 07 червня 2016 року, за виключенням сум, розрахованих на відшкодування вартості ремонту частини фасадних стін та парапетів, які огороджують квартиру у розмірі 136 096,00 грн. та вартості ремонту, який необхідний для усунення можливості протікання води з даху мансарди в приміщення квартири АДРЕСА_1 у розмірі 21 286,00 грн., виходячи з наступного.

Як вбачається із висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 16169/16-42 від № 18/06-2016 від 07 червня 2016 року, експертом при визначені вартості ремонтних робіт виділено три складових розрахунку - це: вартість ремонту частини фасадних стін та парапетів, які огороджують квартиру у розмірі 136 096,00 грн.; вартість ремонту, який необхідний для усунення можливості протікання води з даху мансарди в приміщення квартири АДРЕСА_1 у розмірі 21 286,00 грн. та вартість відновлювального ремонту, який необхідно виконати для усунення викликаних внаслідок залиття пошкоджень приміщення квартири АДРЕСА_1 в сумі 19 736,00 грн.

Допитаний на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції експерт Цуркан В.І. підтримав, наданий ним висновок № 18/06-2016 від 07 червня 2016 року та пояснив, що вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт (матеріальний збиток), необхідних для відновлення власником пошкодженої речі (квартири АДРЕСА_1) після залиття становить 19 736,00 грн.

Інші складові вартості ремонтних робіт, визначених на прохання позивача, як ремонт частини фасадних стін та парапетів, які огороджують квартиру у розмірі 136 096,00 грн. та ремонт, який необхідний для усунення можливості протікання води з даху мансарди в приміщення квартири АДРЕСА_1 у розмірі 21 286,00 грн. не є втратами, яких позивач, як власник квартири, зазнав у звꞌязку з пошкодженням майна внаслідок залиття, оскільки зовнішні конструкції будинку, в тому числі дах мансарди, не є власністю позивача, а роботи з ремонту частини фасадних стін та парапетів, які огороджують квартиру не повꞌязані із залиттям квартири.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що експерт при визначенні розміру збитків використовував документи, які не містяться в реєстрі методик проведення судових експертиз Міністерства юстиції України не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням положень статті 22 ЦК України, якими передбачено, що до вартості матеріального збитку слід включати втрати, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням її речей, а також витрати, які особа здійснила або повинна здійснити для відновлення свого порушеного права, колегія суддів дійшла висновку про те, що відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням майна у відповідності до вимог статті 1166 ЦК України здійснюється винною особою виключно в межах вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт (матеріальний збиток), необхідних для відновлення власником пошкодженої речі.

Вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт (матеріальний збиток), необхідних для відновлення власником пошкодженої речі (квартири АДРЕСА_1) після залиття документально підтверджена висновком будівельно-технічного дослідження № 16169/16-42 від № 18/06-2016 від 07 червня 2016 року та становить суму 19 736,00 грн., яка і підлягає стягненню з винної особи.

Суд першої інстанції не врахував положення статті 22, 1166 ЦК України та безпідставно стягнув з відповідача на користь позивача вартість ремонту частини фасадних стін та парапетів, які огороджують квартиру у розмірі 136 096,00 грн., що не є втратами, яких позивач, як власник квартири, зазнав у звꞌязку з пошкодженням майна внаслідок залиття.

Вимоги позивача в частині відшкодування фактичних витрат по виконанню комплексу робіт на обꞌєкті - квартири АДРЕСА_1 на підставі укладеного позивачем договору підряду № 01/04-2016 від 01.04.2016 на суму 190 000,00 грн. є недоведеними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази як оплати виконаних підрядних робіт, так і необхідність проведення вказаних робіт за переліком для відновлення пошкодженого майна, внаслідок залиття.

За наведених обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на відшкодування майнової шкоди - 19 736,00 грн. В іншій частині позовних вимог про відшкодування майнової шкоди слід відмовити.

Вирішуючи вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів, виходить з наступного.

Так, позивач свої вимоги на відшкодування моральної шкоди обґрунтовує тим, що у результаті пошкодження майна він вимушений з метою захисту своїх інтересів, звертися до суду та витрачати свій час і кошти на проведення ремонтних робіт, чим було порушено його нормальні життєві зв'язки, просив стягнути на його користь 50 000,00 грн.

Згідно з вимогами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням того, що при розгляді справи колегією суддів встановлено склад цивільного правопорушення за наявності якого наступає відповідальність заподіювача шкоди, в тому числі й моральної, тому, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог позивача на відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної (немайнової) шкоди, колегія суддів, враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та приходить до висновку, що на користь позивача у відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути - 1 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат, повꞌязаних з розглядом справи, а саме: витрат на проведення експертного дослідження в сумі 10 000,00 грн. та витрат, повꞌязаних з оплатою правової допомоги, колегія суддів виходить з положень статті 141 ЦПК України відповідно до яких стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.

Подані позивачем докази не містять документального підтвердження здійснення оплати експертного дослідження, а тому вказані витрати відшкодуванню не підлягають.

Також не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати, повꞌязані з оплатою правової допомоги, оскільки предꞌявлені позивачем письмові докази підтверджують факт укладення договору на здійснення юридичних послуг від 24 лютого 2017 року, їх переліку, акту здачі-прийняття наданих послуг від 17 липня 2017 року на суму 9 200,00 грн. між юридичною особою - Товариством з обмеженою відповідальністю «Боссом Груп» та ОСОБА_8, який діє від імені ОСОБА_5, тоді як в судових засіданнях приймала участь в якості представника позивача на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 24 лютого 2017 року фізична особа ОСОБА_6 із долученням до матеріалів справи диплома на підтвердження отримання повної вищої освіти за спеціальністю «Правознавство» (а.с. 70, 140-145, 146 том 1). Документальних підтверджень розрахунку послуг з фахівцем у галузі права ОСОБА_6 та понесених у звꞌязку з цим витрат з оплатою правової допомоги матеріали справи не містять та позивачем не надано. В цій частині вимог доводи апеляційної скарги відповідача є обґрунтованими.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Таким чином, на відшкодування сплаченого судового збору на користь ОСОБА_5 слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» - 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Грунського Володимира Олеговича - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 19 736,00 грн., моральної - 1 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» на користь ОСОБА_5 судовий збір 640,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: