АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/737/18 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Ради Всеукраїнського об'єднання ветеранів про зобов'язання вчинити певні дії.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2017 року ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Ради Всеукраїнського об'єднання ветеранів про зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року матеріали позовної заяви повернуто позивачеві на підставі пункту 3 частини 3 статті 121 подання, у зв′язку з поданням заяви від імені позивача особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу до суду першої інстанції для розгляду, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції помилково зарахував позивача ОСОБА_5 до посади голови Ради Київського міського відділення Всеукраїнського об′єднання ветеранів, представництво якого здійснюється на підставі довіреності юридичної особи.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

У відповідності до вимог статті 369 ЦПК України ( у редакції Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, яким внесені зміни до цивільного процесуального кодексу України, чка іє з 15 грудня 2017 року) апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У такому випадку судове засідання не проводиться, а розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами - частина 13 статті 7 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Проте до таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 3 статті 121 ЦПК України (у редакції ЦПК України, яка діяла на момент вчинення процесуальної дії ) заява повертається у випадках, коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання заяви), зокрема, при поданні позовної заяви представником позивача додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Згідно зі статтею 38 ЦПК України особи, які беруть участь у цивільній справі, можуть брати у ній участь особисто або через представника (крім справ про усиновлення). Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені зокрема такими документами: довіреністю фізичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання - стаття 42 ЦПК України.

Як визначено статтею 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява до суду від імені ОСОБА_5 подана та підписана представником позивача - ОСОБА_4 Свої повноваження представник ОСОБА_4 підтвердив довіреністю, яку долучив до матеріалів позовної заяви.

За змістом положення 3 частини 3 статті 121 ЦПК України (у редакції ЦПК України, яка діяла на момент вчинення процесуальної дії ) суддя зобов′язаний повернути позовну заяву без розгляду тоді, коли позовна заява підписується представником, але довіреність до матеріалів не додається або повноваження оформлені неналежно.

Із долученої до матеріалів справи довіреності в оригіналі, датованою 13 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_5 у письмовій формі уповноважив ОСОБА_4 представляти його інтереси в судах усіх інстанціях, включаючи апеляційну та касаційну інстанції, з усіма правами, наданими законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, зацікавленій особі, потерпілому, правопорушнику, іншому учаснику процесу, з правом, в тому числі подання та підпису позовної заяви тощо. Довіреність посвідчена начальником житлово-експлуатаційної дільниці № 411 - 18 жовтня 2017 року (а.с. 14).

У відповідності до положень статей 38, 42, 44 ЦПК України (у редакції ЦПК України, яка діяла на момент вчинення процесуальної дії ) представник діє поряд із стороною на підставі наданих йому повноважень, на захист суб′єктивних прав і охоронюваних законом інтересів сторони. Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Таким чином, повноваження представника сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, посвідчені документами, зазначеними в частинах першій - третій статті 42 ЦПК, дозволяють йому вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені в довіреності чи договорі - пункт 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Отже, при поданні позовної заяви від імені фізичної особи ОСОБА_5 представник позивача - ОСОБА_4 діяв у відповідності до оформленої довіреності на представництво, яку долучив до матеріалів позовної заяви.

Висновок суду першої інстанції про те, що представником ОСОБА_4 подана позовна заява не в інтересах фізичної особи ОСОБА_5, а в інтересах юридичної особи - Ради Всеукраїнського об′єднання ветеранів є передчасним, оскільки відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений позивачем, і лише за результатами розгляду справи установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Таким чином, на стадії пред′явлення позову, відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходить з правил глави 2 розділу III ЦПК України (у редакції ЦПК України, яка діяла на момент вчинення процесуальної дії ) та із поданих матеріалів заявником (позивачем) перевіряє лише передумови права на пред′явлення позову конкретної особи та дотримання останньою порядку її подання і не може вирішувати питання щодо юридичної заінтересованості у справі позивача.

Як встановлено колегією суддів та вбачається із матеріалів позовної заяви, що фізична особа ОСОБА_5 звернувся до суду за судовим захистом, вважаючи відповідача відповідальною особою за порушення, невизнання прав (інтересу), що належать йому. Заява від його імені подана представником ОСОБА_4, повноваження якого на ведення справи підтверджено довіреністю, яка долучена до матеріалів заяви при пред′явлені позову. У цьому випадку підстави для застосування до поданої позовної заяви ОСОБА_5 положень пункту 3 частини 3 статті 121 ЦПК України (заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень) відсутні.

За наведених обставин повернення судом першої інстанції позовної заяви ОСОБА_5 на підставі пункту 3 частини 3 статті 121 ЦПК України призвело до постановлення помилкової ухвали.

У відповідності до вимог статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2018 року.

Головуючий:

Судді: