Провадження № 2-др/761/3/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення

29 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

27 вересня 2017 року Шевченківським районним судом м.Києва було ухвалено рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, яким позов було задоволено частково та зобов'язано відповідачів не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні виділеної останньому житловою кімнатою площею - 14,4 кв.м. та місцями загального користування: кухнею, санвузлом та коридором в квартирі АДРЕСА_1.

В грудні 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просили зобов»язати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не чинити перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_2 та звільнити місця загального користування для неї.

Заява вмотивована тим, що суд при винесенні рішення не врахував змісту позовних вимог та не вирішив їх в частині щодо позивача ОСОБА_2, яке теж має право користування належною позивачу частиною квартири, а заявники просили ухвалити додаткове рішення в цій частині.

В судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2 вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити з викладених у ній підстав, оскільки суд не було вказано, що перешкоди у користуванні квартири також слід усунути відповідачам і для ОСОБА_2

Відповідачі по справі ОСОБА_3, ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення вказаної заяви, зважаючи на вирішення судом усіх вимог у відповідності до змісту позовної заяви.

Інші відповідачі в судове засідання не з»явились, хоча про дату і час розгляду заяви повідомлялись належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Між тим, з врахуванням думки присутніх учасників процесу у відповідності до ч.4 ст.270 ЦПК України вирішив провести розгляд вказаної заяви про ухвалення додаткового рішення у їх відсутність.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи із наявним у ньому позовом та судовим рішенням, суд приходить до висновку про необхідність винесення ухвали про відмову в задоволення вказаної заяви про винесення додаткового рішення з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення; 2) суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Звертаючись до суду із вказаною заявою, ОСОБА_1, ОСОБА_2 зазначають, що судом при винесенні рішення від 27.09.2017 року не було вирішено позовні вимоги в частині зобов»язання відповідачів не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні спірною квартирою та звільнити місця загального користування для неї.

Між тим, суд не знаходить підстав для задоволення такої заяви з огляду на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 27.09.2017 року у даній цивільній справі №761/14137/17 було вирішено усі позовні вимоги та судом дана оцінка всім доводам та доказам, які надавали сторони, розглянуті всі вимоги позивача зазначені у позовній заяві.

Зокрема, позовна заява подана саме ОСОБА_1 як єдиним позивачем, представником якого в суді була його мати ОСОБА_2, а тому підстав вважати її позивачем 2 немає. Про що, власне і було зазначено у вказаному рішенні суду.

Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідачів не чинити перешкоди в користуванні матері позивача - ОСОБА_2 спірною житловою площею також судом було вирішено із зазначенням про те, що оскільки сама ОСОБА_2 не є позивачем по справі, таких вимог до відповідачів не заявляла, а позивач не є представником останньої. Також ОСОБА_2 не є співвласником спільної квартири, в ній не зареєстрована, доказів на порушення прав останньої до суду не надано. Відтак, в цій частині позову відмовлено.

З огляду на викладене, вимоги згідно заяви про винесення додаткового рішення задоволенню не підлягають, оскільки вже вирішені під час розгляду позову судом першої інстанції по суті, а тому додаткового вирішення вони також при розгляді вказаної заяви не потребують.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, оскільки вказана заява не вказує на наявність підстав для винесення додаткового рішення в розумінні ст.270 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви від 26.12.2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

Суддя:

Повний текст ухвали виготовлено 29.01.2018 року.