________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6915/17
Провадження № 2/520/2582/18
УХВАЛА

29.01.2018

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову по справі №520/6915/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа №520/6915/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

25 січня 2018 року представник позивача надав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль марки GEELY MR7151A, кузов №L6T7524S07N060785, 2008 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення даного позову, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 106010,61 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн., та судові витрати у розмірі 1260,10 грн.

Проте, позивачем не доведено співмірність ціни позову з вартістю предмета забезпечення позову. Тому, обраний позивачем спосіб забезпечення позову, суд вважає не співмірними із заявленими позовними вимогами.

На підставі наведеного, заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-150, 152 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову по справі №520/6915/17 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя Бескровний Я. В.