Справа № 195/1791/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

26.01.2018 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, 20 травня 2013 року в с.Іллінка Томаківського району Дніпропетровської області помер її чоловік ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно.

До складу спадкового майна, яке на день смерті належало померлому ОСОБА_3 ввійшов житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Томаківський р-н, с.Іллінка, вул.Садова, 4, що належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу будинку від 09.08.1985 року.

Позивач зазначає, що за життя її чоловіком було зроблено на неї заповітне розпорядження, посвідчене нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 19.12.2008 року та зареєстрованого у реєстрі за № 5141.

На підставі вищезазначеного заповіту нерухоме майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: с.Іллінка Томаківського району, вул.Садова,4, було заповідано їй ОСОБА_3.

Але, як виявилось, даний заповіт із невідомих їй причин, не був внесений повноважними посадовими особами органу місцевого самоврядування до Реєстру спадкових справ.

Тому, вона є спадкоємцем, так як вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, бо на час її відкриття фактично проживала разом з померлим за адресою: Томаківський р-н, с.Іллінка, вул.Садова, 4.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 на підставі постанови від 14.08.2017р. за № 2199/02-31, їй було відмовлено у його видачі, у звязку з тим, що нею не предявлені документи, що підтверджують право власності померлого на спадкове майно.

Тому, вирішення питання визнання за нею права власності на даний обєкт нерухомості у порядку спадкування, можливе лише у судовому порядку.

Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, при цьому позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, але подав до суду також письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначено, що проти позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини.

Із свідоцтва про смерть серії І-КИ № 520138, виданого виконавчим комітетом Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 дійсно помер 20.05.2013 року.

До складу спадкового майна, яке на день смерті належало померлому ОСОБА_3 ввійшов житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Томаківський р-н, с.Іллінка, вул.Садова, 4, що належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу будинку від 09.08.1985 року, який був оформлений секретарем виконкому Новокиївьскої сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 53.

З доданого до матеріалів справи заповіту, посвідченого нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 19.12.2008 року та зареєстрованого у реєстрі за № 5141 вбачається, що за життя ОСОБА_3 було зроблено заповітне розпорядження, яким останній заповідав своїй дружині ОСОБА_1, позивачу у справі, нерухоме майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: с.Іллінка Томаківського району, вул.Садова,4.

Як зазначає позивач, даний заповіт із невідомих їй причин, не був внесений повноважними посадовими особами органу місцевого самоврядування до Реєстру спадкових справ.

Згідно архівної довідки КП «Томаківське БТІ» від 25.07.2017р. за № 341 офіційна державна реєстрація вищезазначеного домоволодіння відсутня.

Позивач є спадкоємцем, так як вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, бо на час її відкриття фактично проживала разом з померлим за адресою: Томаківський р-н, с.Іллінка, вул.Садова, 4, що підтверджується довідкою, виданою Новокиївською сільською радою Томаківського району від 15.11.2017 р. за № 583.

Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташованого за адресою: Томаківський район, с.Іллінка, вул.Садова,буд.4, державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, у звязку з тим, що нею не предявлені документи, що підтверджують право власності померлого на спадкове майно, що підтверджується копією постанови від 14.08.2017р. за № 2199/02-31.

З повідомлення в.о.завідувача Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_5 та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50162520 від 06.12.2017 р. вбачається, що після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа № 66/2017, копія якої направлена на адресу суду і знаходиться в матеріалах справи.

З копії спадкової справи суд вбачає, що до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, зверталася позивач у даній справі ОСОБА_1, при цьому вбачається, що відповідач у даній справі ОСОБА_1 відмовився від належної йому частки спадкового майна, що залишилось після смерті батька на користь дружини спадкодавця ОСОБА_1.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Факт добросовісного володіння та користування померлим ОСОБА_3 будинком з моменту купівлі-продажу ним даного обєкта засвідчуються: довідкою Новокиївської сільської ради від 15.11.2017р. № 583, підтверджуючою факт проживання чоловіка на день його смерті за адресою:с.Іллінка, вул.Садова, 4; довідкою Новокиївської сільської ради від 15.11.2017р. за № 584, підтверджуючої факт належності у користуванні померлого земельної ділянки площею 0,22 га, наданої для обслуговування та будівництва житлового будинку (присадибна земельна ділянка).

У суді дійсність договору купівлі-продажу нерухомості від 09.08.1985року, засвідченого секретарем виконкому Новокиївської сільської ради Томаківського району від 09.08.1985р. за № 53 , ні покійним чоловіком позивача за життя, ні будь-якими іншими особами не оспорювалась.

На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до позивача, як до спадкоємця за заповітом, перейшли усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві її померлому чоловікові, на час відкриття спадщини.

Так, на підставі ст.1268 ЦК України, позивач фактично прийняла спадщину, що відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_3, але через недійсність договору купівлі-продажу житлового будинку, який ввійшов до складу спадкового майна, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

Син позивача ОСОБА_2, який є відповідачем, проти прийняття нею спадщини, а саме домоволодіння, розташованого за адресою їхньої з ним реєстрації та проживання, не заперечує, відмовляючись від неї на її користь.

Експертна оцінка вартості домоволодіння складає 49 314 грн., що підтверджується звітом ТОВ «Експерт-Груп».

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 4,9, 83, 141, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265 ЦПК України, ст.ст.15, 657, 1216-1218, 1223,1233,1268, 1274 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (прож. за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (прож. за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок літ.«А» загальною площею 48,30 кв.м, житловою площею 22,70 кв.м., прибудовою літ. «а» площею 13.90 кв.м., прибудовою літ. «а1» площею 10.20 кв.м., із надвірними господарськими будівлями: літнею кухнею літ. «В» площею 40,20 кв.м., сараєм літ.«Г» площею 9,00 кв.м., сараєм літ. «Д» площею 8,00 кв.м, та спорудами: погрібом літ. «Б» площею 2,30 кв.м, гаражем літ. «Е» площею 32,0 кв.м, убиральнею літ. «Ж», що розташовані за адресою:Дніпропетровська область, Томаківський район, с.Іллінка, вул.Садова, 4, після смерті ОСОБА_3, який помер 20 травня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів.

Суддя: ОСОБА_6