Справа № 686/1077/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Скоринському В.В.

з участю позивача ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної йому з вини відповідача в результаті ДТП, що мала місце 23 серпня 2016 року. А тому просить суд стягнути з нього 82337 грн. 25 коп. упущеної вигоди та моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на відсутність обгрунтування таких вимог. Крім того, зазначає, що власником транспортного засобу марки «Пежо» державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_4

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 23 серпня 2016 року близько 11 години 35 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. І.Франка в м. Хмельницькому заднім ходом, не впевнився в безпеці даного маневру та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Пежо» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, який рухався позаду нього, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 6 жовтня 2016 року ОСОБА_3Б визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Відповідно до вимог ст. 22 ч. ч. 1 та 2 п. 2 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до вимог ст. 23 ч. ч. 1 та 2 п. 3 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до вимог ст. 386 ч. 3 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права.

Відповідно до вимог ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ст. 1187 ч. ч. 1 та 2 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 1188 ч. 1 п. 1 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Крім того, відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду.

Однак, позивачем не надано суду доказів, які б вказували на завдання йому збитків (упущеної вигоди), моральної шкоди та на пошкодження транспортного засобу марки «Пежо» державний номерний знак НОМЕР_1 в результаті ДТП.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 22 ч. ч. 1 та 2 п. 2, 23 ч. ч. 1 та 2 п. 3, 386 ч. 3, 396, 1166 ч. 1, 1167 ч. 1, 1187 ч. ч. 1 та 2, 1188 ч. 1 п. 1 ЦК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування упущеної вигоди в сумі 82337 грн. 25 коп. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

26.01.2018