Справа № 713/2141/17
Провадження №2/713/105/18
РІШЕННЯ

іменем України

07.02.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., за участю представника позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вижниця цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі до відповідача ОСОБА_3 Посилається на те, що з ОСОБА_3 з 02 серпня 2004 року перебуває у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Іспаської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №21. Від шлюбу є дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні. З ОСОБА_3 прожила до 2014 року, тобто до народження дитини, однак не витримавши постійних суперечок перейшла проживати в с.Іспас до своїх батьків. Протягом трьох років вони спільно не проживають, ОСОБА_3 не відвідує її та їхню дитину, матеріально не забезпечує, не приймає участі у вихованні їхнього сина. ОСОБА_3 офіційно не працює, є працездатним, має мінливий заробіток. Вона не має можливості самостійно забезпечити дитину всім необхідним.

Просить стягнути із ОСОБА_3 на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1800,00 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, посилались на обставини викладені в позові, просили позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково, подав відзив на позовну заяву, де зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина, однак вважає, що визначений ОСОБА_2 розмір аліментів є значно завищеним, та не відповідає його матеріальному становищу. Зазначив, що після народження дитини допомагав матеріально. Взимку 217 року дитині робили операцію, на яку він також давав гроші. Зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачкою, оскільки не працює, працевлаштуватись не має можливості, оскільки має фізичну ваду - вроджений дитячий церебральний параліч ніг, з дитинства мав інвалідність ІІІ - ї групи інвалідності, його визнано обмежено працездатним, однак групу не поновлював. Не має можливості повноцінно працювати. Він проживає разом з братом, несе витрати по оплаті комунальних послуг, засобів зв'язку, інші витрати. Єдиним його доходом є періодичні (сезонні) заробітки по найму. Просить стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 800,00 грн.

Суд, заслухавши позивачку ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_3, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 обґрунтований і підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 02 серпня 2004 року позивачка ОСОБА_2 з відповідачем ОСОБА_3 уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Іспаської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №21, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія НОМЕР_1 виданого 02.08.2004 року виконкомом Іспаської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області.

Від шлюбу є неповнолітня дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія НОМЕР_2, виданого 25 грудня 2014 року виконавчим комітетом Іспаської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №92.

З довідки Вижницької міської ради №3-5207 від 14.12.2017 року вбачається, що на утриманні ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 перебуває син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, відповідач ОСОБА_3 як батько неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 офіційно не працює, в склад його сім'ї входить брат ОСОБА_5, 1977 року народження, інших осіб на утриманні немає, до 01.12.2000 року йому було визначено третю групу інвалідності та визнано обмежено працездатним, що підтверджується довідкою Мамаївської сільської ради №96 від 12.01.2018 року про склад сім'ї, довідкою Мамаївської сільської ради №107 від 15.01.2018 року, копією трудової книжки, копією довідки МСЕК від 15.10.1999 року.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом положень ст.180 СК України обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2). стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2018 році», у 2018 році встановлено у прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладених обставин, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3, як батько зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_2, аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1100,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п'ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2017 року і до настання дитиною повноліття.

Статтею 80 ч.3 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Відповідно до ст.176 ч.1 п.3ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Суд вважає за необхідне, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача ОСОБА_3 судовий збір в сумі 640,00 гривень в дохід держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 80 ч.3, 180, 182, 189, 191 СК України, керуючись ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 258-265, 280-282, 354, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, (РНОКПП-НОМЕР_3),зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, (РНОКППНОМЕР_4), зареєстрованої та жительки с.Іспас, вул.Н.Яремчука, 27, Вижницького району Чернівецької області, аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1100,00 (Одна тисяча сто) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п'ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2017 року і до настання дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, (РНОКПП-НОМЕР_3),зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 640,00 (Шістсот сорок) гривень в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич