Постанова

Іменем України

25 січня 2018 року

м. Київ

справа № 377/394/16-ц

провадження № 61-1307 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Арсенал Страхування» на рішення апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді Фінагєєва В. О., суддів Кашперської Т. Ц. та Яворського М. А. від 25 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

03 червня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПАТ «СК «Арсенал Страхування»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») про стягнення 47 203 грн 70 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Позовна заява обґрунтована тим, що 02 вересня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено договір добровільного страхування належного позивачу автомобіля марки «Hyundai Accent», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

31 січня 2016 року на автодорозі Чернігів-Славутич сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

З метою отримання страхового відшкодування ОСОБА_2 звернувся до відповідача, однак коштів не отримав, через те, що за розрахунками останнього, страхове відшкодування становить від'ємну суму.

Посилаючись на те, що ПАТ «СК «Арсенал Страхування» у своєму розрахунку застосовано формулу визначення розміру відшкодування, що не відповідає умовам укладеного між сторонами договору, просив позов задовольнити, стягнути з ПАТ «СК «Арсенал Страхування» на його користь 47 203 грн 70 коп.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області у складі судді Орла А. С. від 25 серпня 2016 року у позові ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що розрахунок страхового відшкодування відповідачем здійснено правильно та у відповідності до умов укладеного між сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту від 02 вересня 2013 року, оскільки у випадку повної загибелі застрахованого транспортного засобу, як вихідна величина застосовується не дійсна вартість автомобіля на момент укладення договору страхування, а страхова сума, визначена договором.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 47 203 грн 70 коп. і вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що судом першої інстанції при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема, помилково взято за основу при розрахунку суми страхового відшкодування страхову суму на момент укладення договору, замість дійсної вартості автомобіля, у зв'язку з чим, визначення розміру страхового відшкодування проведено всупереч вимог закону та умов договору, а страхова сума, що підлягає виплаті позивачу становить 111 923 грн 01 коп., однак на користь ОСОБА_2 із страхової компанії з урахуванням на положень статті 11 ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-ІV, в редакції від 07 липня 2010 року, яка була чинною на момент розгляду справи апеляційним судом, підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 47 203 грн 70 коп.

11 листопада 2016 року ПАТ «СК «Арсенал Страхування» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року, а рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 серпня 2016 року залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявник вказує на те, що апеляційним судом при вирахуванні суми страхового відшкодування помилково застосовано пункт 27.23.2 укладеного між сторонами договору та взято за початкову величину для її розрахунку дійсну вартість транспортного засобу, а не страхову суму, яка менша ніж дійсна вартість транспортного засобу, а тому саме страхова сума повинна бути початковою величиною при розрахунку ОСОБА_2 страхового відшкодування, як це передбачено пунктом 27.8.2 укладеного між сторонами договору.

21 листопада 2016 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.

05 січня 2017 року до суду касаційної інстанції надійшло заперечення від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ПАТ «Укрсоцбанк», в якому банк вказує на те, що оскільки позивач заявив вимогу про стягнення страхового відшкодування у розмірі 47 203 грн 70 коп., тому висновки суду апеляційної інстанції, з огляду на заявлені позивачем вимоги, викладені в резолютивній частині рішення, є правильними та відповідають положенням укладеного між сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту від 02 вересня 2013 року.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «СК «Арсенал Страхування», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ПАТ «Укрсоцбанк», про відшкодування майнової шкоди призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 частини першої Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

09 січня 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції в повній мірі не відповідає.

Судами встановлено, що 02 вересня 2013 року між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» і ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, а саме: автомобілем марки «Hyundai Accent», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску (а. с. 7-9).

Страховими ризиками за вказаним договором є, в тому числі, збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Страхова сума з урахуванням укладеної між сторонами 31 серпня 2015 року додаткової угоди № 1 до договору добровільного страхування наземного транспорту від 02 вересня 2013 договору, становить 120 400 грн, а розмір франшизи при повній загибелі застрахованого автомобіля становить 6 020 грн (а. с. 10).

Згідно із довідкою інспектора Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області 31 січня 2016 року на автодорозі Чернігів-Славутич, + 3 км 500 м КПП «Славутич» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Hyundai Accent», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зазнав механічних пошкоджень (а. с. 14).

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 18 лютого 2016 року визначено, що середня ринкова вартість автомобіля марки Hyundai Accent, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, станом цін на 31 серпня 2015 року становить 248 293 грн 37 коп.; вартість відновлювального ремонту цього автомобіля, необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у даній дорожньо-транспортній пригоді, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, а також суми податку на додану вартість у вартості ремонтних матеріалів і складників, станом на час проведення дослідження складає 208 733 грн 89 коп. (а. с. 78-81).

Згідно із повідомленням ПАТ «СК Арсенал Страхування» від 18 травня 2016 року, розрахунок страхового відшкодування позивачу зроблено відповідно до умов пунктів 31.5, 27.8 та 27.23 договору страхування за правилами повної конструктивної загибелі транспортного засобу, оскільки вартість відновлювального ремонту - 208 733 грн 89 коп., що перевищує 70 % дійсної вартості автомобіля на момент укладення договору страхування, за формулою: 120 40 - 7 570,36 - 122 780 - 6 020 складатиме -15970,36, де: 120 400 грн - страхова сума, 7 570 грн 36 коп. - сума знецінення транспортного засобу за період страхування, 122 780 грн - вартість залишків автомобіля, визначена шляхом використання системи онлайн-аукціону товариства з обмеженою відповідальністю «Аудатекс Україна» та 6 020 грн - франшиза за ризиком «Повна загибель» (а. с. 43).

Розрахунок відповідачем було проведено з урахуванням взятої вихідної величини для обчислення страхового відшкодування при повній загибелі транспортного засобу - визначеної у договорі страхової суми, у зв'язку із чим, в кінцевому результаті страхове відшкодування становить від'ємне значення, у зв'язку із чим, ПАТ «СК Арсенал Страхування» вказує, що відсутні правові підстави для виплати коштів на користь позивача.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 7 договору добровільного страхування від 02 вересня 2013 року наземного транспорту, одним із страхових ризиків зазначена дорожньо-транспортна пригода.

Згідно із пунктом 17 укладеного між сторонами договору, умовами виплати страхового відшкодування є складання кошторису збитків на базі авторизованої станції технічного обслуговування.

Пункт 27.8 вказаного договору передбачає, що при повній загибелі транспортного засобу (пункт 31.5 договору) страхувальник має право звернутися до страховика з заявою про відмову від своїх прав на застрахований транспортний засіб на користь страховика з метою отримання страхового відшкодування в повному обсязі. Страховик в кожному конкретному випадку залишає на власний розгляд вирішення питання про прийняття відмови страхувальника від застрахованого транспортний засіб.

Пунктом 31.5. договору добровільного страхування від 02 вересня 2013 року, передбачено, що повна загибель транспортного засобу - випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладення договору. Вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціон з продажу автомобілів (товариство з обмеженою відповідальністю «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн-Україна») або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку).

Відповідно до пункту 27.8.2 вказаного договору, у випадку відмови страховика задовольнити заяву страхувальника про відмову від прав на застрахований транспортний засіб при повній загибелі (відсутності такої заяви та/або відмови страховика від передачі права власності на пошкоджений транспортного засобу страховику) страхове відшкодування сплачується в розмірі страхової суми (з урахуванням умов пункту 27.23 договору) за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування (розділ 13 та пункт 31.7 договору), вартості залишків транспортного засобу та встановленої згідно з розділом 12 договору франшизи.

За змістом пункту 27.23 укладеного між сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту від 02 вересня 2013 року, коли за результатами експертизи при настанні страхового випадку виявиться, що страхова сума на момент укладення цього договору, становить певну частку дійсної вартості транспортного засобу на момент укладення договору, яку розрахував експерт (тобто страхова сума менше дійсної вартості), страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків (пропорційна система відповідальності).

Сторонами не оспорювалось, що страхова сума згідно з умовами договору становить 120 400 грн, а дійсна вартість транспортного засобу, яку розраховував експерт, становить 248 293 грн 37 коп., є більшою страхової суми. За таких обставин висновок апеляційного суду про те, що при розрахунку суми страхового відшкодування необхідно керуватись положеннями пункту 27.23.2 спірного договору та належна ОСОБА_2 сума в якості страхового відшкодування майнової шкоди сума становить 111 923 грн 01 коп., є необґрунтованим та помилковим, оскільки, формула, страхове відшкодування при повній загибелі транспортного засобу розраховується, виходячи з дійсної вартості транспортного засобу за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування, вартості залишків транспортного засобу та встановленої договором франшизи. При цьому має застосовуватись відповідна пропорційність, яка не застосована судом апеляційної інстанції при проведенні розрахунку. Тому рішення суду апеляційної інстанції не може залишатись в силі.

Не може залишатися в силі також і рішення суду першої інстанції, з наступних підстав.

За змістом рішення місцевого суду, при повній загибелі транспортного засобу за умовами пунктів 27.8.1 та 27.8.2 укладеного між сторонами договору страхування, вихідною величиною в обох випадках при обчисленні страхового відшкодування є узгоджена у цьому договорі страхова сума.

Однак такий висновок зроблено судом першої інстанції при неповному дослідженні доказів, зібраних у справі доказів, та умов договору добровільного страхування.

Судом першої інстанції залишено поза увагою зміст пункту 27.23 договору добровільного страхування від 02 вересня 2013 року, яким передбачено, що у разі, коли за результатами експертизи при настанні страхового випадку виявиться, що страхова сума на момент укладення цього договору, становить певну частку дійсної вартості транспортного засобу на момент укладення договору, яку розрахував експерт (тобто страхова сума менше дійсної вартості), страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків (пропорційна система відповідальності). При цьому франшиза вираховується після застосування вказаної умови пропорційності до визначених згідно із пунктами 27.10. та 27.11 договору збитків.

В даному спорі має місце та обставина, що страхова сума є меншою дійсної вартості транспортного засобу на момент вирішення питання про відшкодування збитків.Отже при виплаті страхового відшкодування повинна застосовуватися пропорційна система відповідальності страховика, як це визначено пунктом 27.23 укладеного між сторонами договору, з обов'язковим урахуванням умов якого сплачується страхове відшкодування (пункт 27.8.2 цього договору). Проте місцевий суд, дійшов помилкового висновку про законність здійснення відповідачем розрахунку страхового відшкодування, де за початкову величину для її вирахування взята саме страхова сума.

Отже, сума належного позивачу страхового відшкодування нараховується за системою пропорційної відповідальності страховика та передбачає виплату страхового відшкодування у розмірі 47 272 грн 65 коп., сума якого розраховується за формулою: (дійсна вартість транспортного засобу визначена експертом - 248 293 грн 37 коп. за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування - 15 608 грн 96 коп. та вирахуванням вартості залишків транспортного засобу - 122 780 грн) помножена на коефіцієнт, який вираховується шляхом ділення страхової суми за договором - 120 400 грн на дійсну вартість транспортного засобу 248 293 грн 37 коп. (48,49 %). Після цього підлягає вирахуванню встановлена договором франшизи у розмірі 6 020 грн.

Сума знецінення транспортного засобу за період страхування вираховується за формулою: дійсна вартість транспортного засобу 248 293 грн 37 коп. помножена на нормативний процент коригування вартості транспортного засобу (0,15) і помножена на частку періоду дії договору (153 дні/365 днів = 0, 4192).

Допущені судами при розгляді справи порушення норм матеріального та процесуального права, що виразилися у неправильному тлумаченні та застосуванні умов укладеного між сторонами договору добровільного страхування, потягли за собою ухвалення протилежних за змістом рішень, де в одних і ти самих правовідносинах, місцевий суд, дійшов незаконного та необґрунтованого висновку про відсутність у ОСОБА_2 права на страхове відшкодування, а суд апеляційної інстанції, помилково встановив факт належності позивачу страхової виплати від ПАТ «СК «Арсенал Страхування» у сумі 111 923 грн 01 коп., що в декілька разів перевищує її реальний, встановлений договором, розмір.

Таким чином, відповідно до приписів частини першою статті 412 ЦПК України, судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову та стягнення з ПАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь позивача з урахуванням заявленого ним розміру позовних вимог, а також визначеного статтею 13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства, страхового відшкодування в розмірі 47 203 грн 70 коп.

З урахуванням положень статті 137, частини тринадцятої статті 141 та підпункту б пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України, на користь ОСОБА_2 з відповідача також підлягає стягненню сума документально підтверджених та належним чином обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн (а. с. 15-16, 18, 32-34).

Керуючись статтями 137, 141, 400, 409, 411, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року та рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 серпня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про відшкодування майнової шкоди, задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (місце знаходження: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, код, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 3390832), на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), страхове відшкодування в розмірі 47 203 (сорок сім тисяч двісті три) грн 70 коп.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (місце знаходження: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, код, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 3390832), на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В.Синельников

С. Ф.Хопта