Провадження №22-ц/772/367/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Білоус О.В.
Доповідач :Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 рокуСправа № 2-299/10м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

судді-доповідача Берегового О. Ю.,

суддів Матківської М.В., Медяного В.М.,

за участі секретаря судового засідання Торбасюк О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Староміського районного суду м. Вінниці від 16 лютого 2010 року постановлену в залі судових засідань місцевого суду під головуванням судді Староміського районного суду м. Вінниці Білоуса О.В., у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки ,

встановив:

ПАТ "ОТП Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки.

До позовної заяви позивач додав заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Староміського районного суду м. Вінниці від 16 лютого 2010 року заяву ПАТ "ОТП Банк" задоволено частково.

З метою забезпечення позову тимчасово обмежено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. СЄВЄродвинськ Архангельської області, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 23 грудня 2005 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право виїзду за межі України шляхом тимчасової відмови йому у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорту, якщо він був виданий раніше до моменту виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором №CNL-B00/236/2006 від 09 жовтня 2006 року.

З метою забезпечення позову тимчасово обмежено ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Вінниця, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 22 грудня 2005 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право виїзду за межі України шляхом тимчасової відмови їй у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорту, якщо він був виданий раніше до моменту виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором №CNL-B00/236/2006 від 09 жовтня 2006 року.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду в частині задоволення заяви представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ПАТ "ОТП Банк" про забезпечення позову в оскаржуваній частині.

Ухвала Староміського районного суду м. Вінниці від 16 лютого 2010 року сторонами в частині відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не оскаржується, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не перевіряється.

В судове засідання призначене на 01 лютого 2018 року учасники справи не з'явились.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву ПАТ "ОТП Банк" частково суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, при цьому керувався положеннями ст.6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", яка діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилково висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви ПАТ "ОТП Банк" про забезпечення позову з тимчасовим обмеженням ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України шляхом тимчасової відмови їм у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорту, якщо він був виданий раніше до моменту виконання ними своїх зобов'язань за кредитним договором з огляду на наступне.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) гарантуються деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 року № 3857-XII«Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (далі - Закон № 3857-XII).

Безпосередньо положеннями статті 6 цього Закону встановлено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду за кордон.

Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України, яка діяла станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову. Перелік видів забезпечення позову був визначений у ст.152 ЦПК України. Серед видів такого забезпечення у статті 152 ЦПК України не передбачалось вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Тому, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151-153 ЦПК України, які діяли станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали, застосування такого виду забезпечення позову, як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є недопустимим.

Натомість вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе було тільки у порядку, визначеному статтею 377-1ЦПК України, та за поданням державного виконавця на підставі пункту 18 статті 11З акону № 606-XIV у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (пункт 5 частини 1 статті 6 Закону № 3857-XII).

Таким чином, стаття 377-1 ЦПК України була спеціальною нормою, яка застосовувалась на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про забезпечення позову шляхом обмеження відповідачам права виїзду за межі України, оскільки такий захід забезпечення позову суперечив вимогам закону.

Тому колегія суддів вважає, що ухвала Староміського районного суду м. Вінниці від 16 лютого 2010 року в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ПАТ "ОТП Банк" про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Староміського районного суду м. Вінниці від 16 лютого 2010 року скасувати в частині задоволення заяви публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про забезпечення позову та в цій частині постановити нову, якою відмовити в її задоволенні.

В решті ухвалу Староміського районного суду м. Вінниці від 16 лютого 2010 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: О.Ю. Береговий