АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А [1]

05 лютого 2018року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф., перевіривши відповідність вимогам ст. 356, 357 ЦПК України у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Захарченка Сергія Михайловича, третя особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про встановлення факту, визнання договору дарування квартири недійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п. 8 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою разом з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору вказував на те, що він не працює, має статус безробітного та є інвалідом ІІІ групи, а його дохід за 2017 рік становить загальну суму у розмірі 54 455,41 грн.

ОСОБА_2, посилаючись на те, що загальна сума судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає суму, що перевищує 5% від загальної суми його сукупного річного доходу за минулий 2017 рік, а також враховуючи те, що предметом позову є захист житлових прав, просив на підставі п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України відстрочити йому сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення Апеляційним судом м. Києва рішення.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та матеріали клопотання, вважаю, що клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за клопотанням такої сторони відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Таким чином, аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суд може відстрочити судовий збір за клопотанням сторони з підстав передбачених у ст. 8 Закону, однак при цьому обов'язково враховує майновий стан сторони.

Звертаючись до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору апелянт на підтвердження майнового стану надав довідку з Головного управління ДФС у м. Києві Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, довідку з державного центру зайнятості Деснянської районної філії Київського міського центру № 248 від 11.01.2018, довідку з Лівобережного об'єднаного управління ПФУ м. Києва № 826 від 21.12.2017.

Згідно наданих апелянтом доказів сума сукупного доходу за 2017 рік становить 54 445,41 грн. (т. 2, а.с. 123-125).

Отже, надані ОСОБА_2 докази підтверджують наявність у останнього майнового стану, однак не вказують на те, що такий майновий стан є тяжким для апелянта.

Суд, ураховуючи наведені положення закону, а також беручи до уваги надані апелянтом докази на підтвердження майнового стану, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання та відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Також відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону, на який посилається апелянт.

Так, відповідно до вказаної норми, при врахуванні майнового стану, суд може відстрочити судовий збір за умови, що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових, прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

За приписами Житлового кодексу Української РСР житлові права це одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Разом з цим, як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання правочину недійсним та визнання права власності на спадкове майно.

З позовної заяви також вбачається, що ОСОБА_2 має місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, що свідчить про те, що він має право користування житлом, в якому проживає.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та наявності підстав для залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення справляється судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання ОСОБА_2 позовної заяви про визнання факту, визнання правочину недійсним та визнання права власності на квартиру з урахуванням уточнених позовних вимог від 27.09.2017 підлягав сплаті судовий збір у розмірі 9 102,40 грн. (551,20+551,20+8000 - дві вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру).

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Отже, при зверненні ОСОБА_2 до суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року підлягає сплаті судовий збір у сумі 13 653,60 грн. (551,20+551,20+8000х150%).

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою апелянт не надав документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_2 необхідно надати докази сплати судового збору на суму 13 653 грн. 60 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів - УДКС у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, рахунок отримувача 0010, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача 820019.

Крім того, звертаємо Вашу увагу, що відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оригінал документу про сплату судового збору із зазначенням відомостей про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір, необхідно подати до Апеляційного суду м. Києва.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення виявлених судом недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 136, 185, 356, 357 ЦПК України, п. 8 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, ч. 6 ст. 147, абз. 3 п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ суддя-доповідач, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року - залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

Роз'яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку не усунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя:

Єдиний унікальний номер: № 755/244/17

Провадження: № 22-ц/796/2383/2018

Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.