Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Дергачової Н.В.,

та присяжних ОСОБА_1

ОСОБА_2

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.,

за участю:

заявника ОСОБА_3,

адвоката заявника ОСОБА_4,

представника заінтересованої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_3, заінтересована особа Орган опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3, зацікавлена особа Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про визнання фізичної особи - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуном заявника.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що ОСОБА_6 з дитинства проживає разом зі своєю сімєю: батько ОСОБА_7, мати ОСОБА_8 та брат ОСОБА_3.

ОСОБА_6 з дитинства страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, вона неодноразово лікувалася у різних психіатричних закладах, однак стан її психічного здоровя з часом тільки погіршувався.

Згідно з довідки Обласного центру медико - соціальної експертизи № 536541 від 28.11.2011 року її було визначено інвалідом І «Б» групи.

Внаслідок хронічного психологічного розладу ОСОБА_6 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і у звязку з цим може бути визнана недієздатною.

05 липня 2016 року, батько ОСОБА_7 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ФМ № 209564.

Таким чином опіка за ОСОБА_6 лягла на плечі мами - ОСОБА_8 та брата ОСОБА_3. Але через тяжкий емоційний та фізичний стан ОСОБА_8 вже не в змозі повноцінно піклуватися за своєю донькою, так як сама потребує медичної допомоги.

Отже, єдиним піклувальником ОСОБА_6 на даний момент, являється її брат ОСОБА_3. Визнання ОСОБА_6 недієздатною необхідне для призначення ОСОБА_3 її опікуном.

На підставі викладеного просить суд визнати ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 жительку АДРЕСА_1 недієздатною, встановити над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити ОСОБА_3 її опікуном.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його адвокат заяву підтримали повністю та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви.

Заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є братом ОСОБА_6 та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Тривалий час його сестра хворіє на тяжке хронічне захворювання та перебуває на лікуванні у різних психіатричних закладах, однак стан її психічного здоровя з часом тільки погіршувався, і 28.11.2011 року її було визнано інвалідом першої групи І «Б», про що свідчить видана їй довідка Обласного центру медико - соціальної експертизи № 536541 від 28.11.2011.

Зазначене підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААА № 536541 від 28.11.2011 року, згідно якої у ОСОБА_6 встановлено першу групу інвалідності групи «Б» безтерміново.

Довідкою від 23.08.2016 року № 23 підтверджується, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 спільно із: сестрою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, мамою ОСОБА_8.

ОСОБА_3 дійсно надає постійну допомогу та забезпечує догляд за хворою сестрою, якої вона потребує.

У відповідності до ст. 239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

За ухвалою від 09.06.2017 року судом було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу для вирішення питання про психічний стан ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на вирішення якої поставлено наступні запитання:

1) чи хворіє ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на психічну хворобу;

2) чи розуміє ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, значення своїх дій та чи може керувати ними.

Суду був наданий висновок № 100 від 31.08.2017 року Обласної психіатричної лікарні м. Берегово з якого вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості (олігофренії в ступені різко вираженої імбецильності, що підтверджується анамнестичними відомостями про перебування на обліку у психіатра, постійними лікарськими спостереженнями, визнання її інвалідом 1 «Б» групи по даному захворюванню безтерміново, а також недорозвитком, відсутністю мови, емоційною лабільністю, неспроможністю до самообслуговування.

По психічному стану не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Як зазначено у ч. 2 ст. 299 ЦПК України питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоровя.

З огляду на вищезазначений висновок експертизи та стан здоровя ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд, з урахуванням думки всіх учасників розгляду зазначеної справ, визнав недоцільним її виклик у судове засідання.

За положеннями ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням про це (ч. 1 ст. 40 ЦК України).

Недієздатність - втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обовязки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в Цивільному кодексі України. Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обовязкового проведення судово-психіатричної експертизи.

Визнання особи недієздатною це не тільки визначення стану здоровя, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний). Під медичним критерієм слід розуміти «хронічний, стійкий психічний розлад». Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичних критерій існувати не може.

Вказані критерії одночасно несуть як медичний, так і юридичний характер. Юридичний критерій недієздатності має, перш за все, психологічну природу. Він свідчить про тяжкість психічного захворювання, ступінь розладів у інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сферах психічної діяльності. Не кожний психічний розлад призводить до нездатності особи приймати участь у цивільних відносинах, а тільки такий його ступінь (глибина), який суттєво впливає на волю, память та інтелект хворого, що позбавляє особу можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, для визнання особи недієздатною встановити, у передбаченому порядку, тільки наявність психічного захворювання недостатньо. Суттєве значення має встановлення наслідків, які настали в результаті захворювання у вигляді глибини ураження інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сфери. Таким чином, межа між дієздатністю та недієздатністю психічно хворого встановлюється відповідно до юридичного (психологічного) критерію здатності особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, визначення якого віднесено до компетенції судово-психіатричних експертів.

Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Відповідно до ст. 58 цього Кодексу опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Частиною 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості (олігофренії в ступені різко вираженої імбецильності, що підтверджується анамнестичними відомостями про перебування на обліку у психіатра, постійними лікарськими спостереженнями, визнання її інвалідом 1 «Б» групи по даному захворюванню безтерміново, а також недорозвитком, відсутністю мови, емоційною лабільністю, неспроможністю до самообслуговування, по психічному стану не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тобто наявні всі ознаки для визнання її судом недієздатною, тому заява в цій частині підлягає задоволенню.

З урахуванням подання органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 35.10-04/4059 від 01.12.2017 року, суд також вважає за необхідне встановити опіку над ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і призначити опікуном заявника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за пятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Судові витрати у справі відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК віднести на рахунок держави.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ст.ст. 78, 80, 241, 263, 294, 296, 299, 300, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 39, 40, 55, 58, 60, 66 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 заінтересована особа Орган опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - задовольнити.

Визнати недієздатною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Встановити опіку над ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8., та призначити її опікуном ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровану та проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9. кв. 2.

Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем реєстрації ОСОБА_6.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до 18.01.2020 року.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за пятнадцять днів до закінчення строку дії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Н.В. Дергачова

Присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2