АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/102/18Головуючий по 1 інстанції Морозов В. В.
Категорія: 44 Доповідач в апеляційній інстанції Пономаренко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі

суддів Пономаренка В.В.

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В.

секретар Попова М.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2017 року ухваленого під головуванням судді Морозова В. В. (повний текст рішення виготовлено 22 листопада 2017 року) у справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення з житлового будинку, -

:

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_10 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення з житлового будинку по АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є одноосібним власним даного домоволодіння, що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20.02.2017 року відповідачів визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням за зазначеною адресою. На виконання рішення суду, дані особи були зняті з реєстраційного обліку 23.03.2017 року. Незважаючи на його неодноразові письмові вимоги виселитись з будинку, відповідачі продовжують проживати у будинку, що належить йому на праві приватної власності без правових підстав. Безпідставно користуються світлом та водою, за які позивач сплачує кошти, подвір'ям та городом. Крім цього, вони зламали замки у зв'язку з чим, особа яка там прописана та проживає звернулася до органів поліції.

Відповідачі не бажають самовільно та добровільно звільнити його житловий будинок, незважаючи на письмові вимоги позивача до них про виселення, що заважає позивачу вільно користуватись належним йому на праві приватної власності будинком.

Представник позивача у судовому засіданні суду першої інстанції позовні вимоги підтримав повністю та просив виселити відповідачів з житлового будинку.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2017 року позов задоволено повністю, виселено ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_10.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн., по 160 грн., з кожного.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено вимоги матеріального та процесуального права, вважають його незаконним, необґрунтованим і просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а тому є підстави для виселення відповідачів із житлового будинку.

Колегією за матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 27.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Рубан С.С. та зареєстрованого у реєстрі за № 2106, ОСОБА_10 придбав у ОСОБА_12 житловий будинок по АДРЕСА_1

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 69085763 від 27.09.2016 року ОСОБА_10 є власником будинку по АДРЕСА_1.( а. с. 43 - 44).

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20.02.2017 року, яке набрало законної сили 03.03.2017 року, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7 визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1( а. с. 38).

У довідці, виданій виконкомом Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 28.07.2017 року за № 1212 вказано, що у житловому будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_13, на момент набуття права власності були зареєстровані такі особи: ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9 По рішенню Черкаського районного суду № 707/2597/16-ц від 20.02.2017 р. дані особи зняті з реєстраційного обліку 23.03.2017 року( а. с. 6).

Відповідачам позивачем надсилались письмові вимоги про виселення від 28.09.2016 року, які отримані ними, згідно даних пошти 27.10.2016 року ( а. с. 7 - 10, 46 - 53), однак дані вимоги відповідачами залишені без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що не заслуговує на увагу посилання апелянтів щодо їх сумнівів, що власником будинку за адресою АДРЕСА_1 на даний час є позивач, оскільки факт одноосібного власника позивача підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 69085763 від 27.09.2016 року.

Колегія суддів погоджується із думкою районного суду, що відповідачі проживають у домоволодінні яке належить позивачу, без відповідної правової підстави, домовленостей чи будь-яких угод між ними та позивачем на проживання у будинку не укладалось, чим порушують права позивача як власника на користування, володіння та розпорядженням даним майном.

Так, судом вірно не взято до уваги доводи відповідачів, щодо того, що їх не може бути виселено з будинку під час опалювального періоду, оскільки дана обставина не обґрунтована належним чином.

Таким чином суд обґрунтовано констатував, що відповідачі проживають у домоволодінні яке належить позивачу, без відповідної правової підстави, домовленостей чи будь-яких угод між ними та позивачем на проживання у будинку не укладалось, чим порушуються права позивача як власника на користування, володіння та розпорядженням даним майном.

З врахуванням вище наведених обставини та досліджених судом матеріалів справи, колегія підтримує обґрунтування районного суду, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу залишає без задоволення, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2017 року у даній справі - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення з житлового будинку - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 січня 2018 року.

Судді Пономаренко В.В.

Гончар Н.І.

Сіренко Ю.В.