Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/322/17
Провадження № 2/391/7/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2018р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:

головуюча суддя Мумига І.М.

за участю секретаря Качинської О.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 філії ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача служба автомобільних доріг у Кіровоградській області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 філії ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 45 019,41 грн.

В позовній заяві пояснив, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ № 282687 він є власником автомобіля «Chevrolet Lacеtti» державний реєстраційний номер В А 2127 AM.

30.08.2016 року біля перехрестя автомобільної дороги с.м.т. Компанїївка - с. Водяне Компаніївського району Кіровоградської області та автодороги на с. Нечаївка Компаніївського району Кіровоградської області мала місце дорожньо- транспортна пригода за участю водіїв: ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1 та ОСОБА_6, тобто його дружини, яка керувала належним йому автомобілем «Chevrolet Lacetti» державний реєстраційний номер ВА 2127 AM. При зіткненні обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди співробітниками

поліції були складені відповідні матеріали, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 268072 від 30.08.2016 року та матеріали для подальшого розгляду направлені до Компаніївського районного суду Кіровоградської області.

05.12.2016року Компаніївським районним судом Кіровоградської області була винесена постанова по справі № 391/3641/16-п, номер провадження 3/391/238/16, відповідно до якої ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито за закінченням строків накладення адміністративного стягнення. На дану постанову суду водієм ОСОБА_6 подана апеляційна скарга. Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 07.02.2017 року по вказаному провадженню, постанову скасовано. Тією ж постановою закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова апеляційного суду набрала законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

На відновлення даного автомобіля він має витратити 38 737,41 грн. власних грошових коштів (вартість матеріального збитку), що підтверджується Звітом № 020-17 про експертну оцінку автомобіля від 20.02.2017 року. Крім того, за проведення експертної оцінки автомобіля та складання вищезазначеного звіту № 020-17 він витратив 1500,00 грн. власних грошових коштів.

Крім того, за проведення інженерно-транспортного (автотехнічного) дослідження та складання вищезазначеного висновку експертного дослідження № 17-562 Кропивницьким відділенням Одеського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, складеного 21.04.2017 року, він витратив 1 782,00 грн. власних грошових коштів.

Крім того, його дружина ОСОБА_6, як учасник дорожнього руху та події ДТП 30.08.2016 року, скористалася юридичною допомогою адвоката АО «АФ Ромаданова і партнери» при судових розглядах справ, внаслідок чого їх родиною ОСОБА_6 до зазначеного адвокатського обєднання були внесені грошові кошти у розмірі 3 000 грн. Тобто, майнова шкода, заподіяна у розмірі 45 019,41 (38 737,41 + 1 500,00 грн. + 1 782,00 + 3 000) грн., тому просить задовольнити позов. (а.с. 3-9).

30.06.2017 року ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача Службу автомобільних доріг у Кіровоградській області. (а.с. 77-78).

27.10.2017 року представником позивача надано зміни до позовної заяви щодо зменшення розміру позовних вимог. В зв»язку з тим, що страхова компанія «Провідна» виплатила позивачу 38 737,41 грн., просив стягнути на користь позивача 6 282 грн., а саме 1 500 грн. за проведення експертної оцінки автомобіля, 1 782 грн. за проведення інженерно-транспортного дослідження, 3 000 грн. юридична допомога при розгляді адміністративних справ.(а.с. 122-123).

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27.10.2017 року закрито провадження по справі за позовом в частині відшкодування майнової шкоди в сумі 38 737,41 грн. (а.с. 129-130).

Представник позивача в судовому засіданні уточнений позов підтримав повністю, просив його задовольнити, з підстав викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. Представник відповідача пояснив, що судові витрати по іншим справам та витрати на експертизу і дослідження не є майновою шкодою, просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5 філії приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» Провідна» в судове засідання не зявився, але надав до суду заперечення проти позову та прохав розглянути справу у його відсутність. В запереченнях пояснив, що позивачу здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 38 737,41 грн. за пошкоджений транспортний засіб «Chevrolet Lacеtti» державний реєстраційний номер В А 2127 AM. Крім цього, законодавством України не передбачене і не може бути передбачене солідарне відшкодування спричиненої шкоди винуватцем та страховиком, оскільки в даному випадку страховик приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» Провідна» не є заподіювачем шкоди. Щодо стягнення витрат за проведення експертиз в досудовому порядку, то це не є витратами повязаними з розглядом справи, тому вважає вимоги позивача безпідставними та які не підлягають задоволенню. (а.с. 100-101).

Представник третьої особи служби автомобільних доріг у Кіровоградській області в судове засідання не з»явився, надав письмові пояснення, згідно яких Служба погоджується із висновками, які були викладені в постанові Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05.12.2016 якою ОСОБА_6 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та не може погодитись із постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 07.02.2017 по цій справі, якою постанову від 05.12.2016 було скасовано. Вважають, що належних доказів вини та наявності причинно-наслідкового зв»язку в заподіянні шкоди саме Службою відсутні.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила обставини дорожньо-транспортної пригоди та повідомила, що вина її чоловіка в скоєнні ДТП відсутня.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, свідка, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності суд встановив наступні обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ № 282687 ОСОБА_4 є власником автомобіля «Chevrolet Lacetti» державний реєстраційний номер В А 2127 AM. Даним автомобілем має право керувати дружина позивача ОСОБА_6. (а.с.14).

30.08.2016 року біля перехрестя автомобільної дороги с.м.т. Компаніївка - с. Водяне, та автодороги на с. Нечаївка, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв: ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1; та ОСОБА_6, яка керувала належним Позивачу автомобілем «Chevrolet Lacetti» державний реєстраційний номер В А 2127 AM. При зіткненні обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди співробітниками Компаніївського ВП Бобринецького ВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області були складені відповідні матеріали, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 268072 від 30.08.2016 року та матеріали для подальшого розгляду направлені до Компаніївського районного суду Кіровоградської області.

05.12.2016року Компаніївським районним судом Кіровоградської області була винесена постанова по справі № 391/3641/16-п, номер провадження 3/391/238/16, відповідно до якої ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито за закінченням строків накладення адміністративного стягнення. На дану постанову суду ОСОБА_6 подана апеляційна скарга. (а.с. 15).

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 07.02.2017 року по провадженню № 33/781/46/17, постанова Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05.12.2016 року, якою ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, скасована. Тією ж постановою закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова апеляційного суду набрала законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. (а.с. 16-17).

Відповідно до висновку експертного дослідження № 17-562 Кропивницького відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, складеного 21.04.2017 року, в розглянутій дорожній обстановці за умови виконання водієм автомобіля ВАЗ- 21150 ОСОБА_2 вимог п. 10.1 ПДР. тобто при відмові від здійснення необгрунтованого маневру вліво перед автомобілем «Chevrolet Lacetti». або при виконанні вимог п. 16.12 ПДР (на рівнозначному перехресті надавши дорогу автомобілю, що рухався з правої сторони), він (водій ОСОБА_2) мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ««Chevrolet Lacetti»». У даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-21150 ОСОБА_2 не відповідали вимогам пп.10.1 та 16.12 ПДР. А враховуючи ту обставину, що водій автомобіля ВАЗ-21150 ОСОБА_2 у всіх варіантах мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti», а водій автомобіля «Chevrolet Lacetti» ОСОБА_6 к моменту зіткнення зупинила свій автомобіль не маючи можливості вплинути на подальший розвиток подій, слід заключити про те, що невідповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам пп.10.1 та 16.12 ПДР знаходиться у причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою, шо сталася. (а.с. 18-23).

Вартість матеріального збитку на суму 38 737,41 грн., підтверджується Звітом № 020-17 про експертну оцінку автомобіля від 20.02.2017 року. (а.с. 25-43).

Згідно ксерокопії розрахункової квитанції серії ЛЛКД № 081081 від 18.02.2017 за проведення експертної оцінки автомобіля та складання вищезазначеного звіту № 020-17 позивач витратив 1500,00 грн. (а.с. 43).

Згідно ксерокопії квитанції «Приватбанк» від 11.04.2017 року за проведення інженерно-транспортного (автотехнічного) дослідження та складання вищезазначеного висновку експертного дослідження № 17-562 Кропивницьким відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, складеного 21.04.2017 року, позивачем сплачено 1 782.00 грн. (а.с. 24).

Згідно ксерокопії квитанції до прибуткового касового ордера від 28.09.2016 року ОСОБА_6, сплачено АО «АФ Ромаданова і партнери» кошти у розмірі 3 000 грн. (а.с. 44).

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що належних доказів по сплаті коштів, тобто оригінали квитанцій, позивачем не надано.

Статтею 141 ЦПК України передбачено можливість присудження

стороні, на користь якої ухвалено рішення, з другої сторони понесені нею і

документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України до витрат, пов'язаних з

розглядом судової справи, належать: витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи;

Отже, вказаною нормою до судових витрат віднесено виключно витрати сторін, понесені ними у ході розгляду справи судом.

Таким чином, витрати на проведення експертної оцінки автомобіля у розмірі 1 500 грн., витрати на проведення інженерно-транспортного дослідження у розмірі 1 782 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн., понесені позивачем поза межами судового розгляду цивільної справи №391/322/17 не є судовими витратами та не можуть бути присуджені позивачу. Крім того, суму, з якої складаються уточнені позовні вимоги, позивач визначає не як судові витрати, а як майнову шкоду.

При цьому, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено ст.1166 ЦК України, згідно з ч.1 якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Водночас, оскільки витрати, повязані із проведенням експертної оцінки автомобіля, інженерно-транспортного дослідження, правової допомоги були повязані виключно із особистим бажанням позивача вчинити певні дії, та в жодному разі не повязані із будь-якими неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю третіх осіб, в тому числі відповідачів, зазначені витрати не можуть бути визнані судом і майновою шкодою також.

Крім цього, в позовній заяві позивач просить солідарно стягнути з відповідачів матеріальну шкоду.

Ст. 541 ЦК України встановлено, що солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов язання. Відтак, для виникнення солідарного обовязку боржників необхідні дві умови: по-перше, предмет зобовязання має бути неподільним, по-друге, солідарний обовязок має бути встановлений законом або договором.

Нормами глави 82 ЦК України, нормами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачений солідарний обов»язок страховика та страхувальника (заподіювана шкоди) відшкодувати шкоду завдану потерпілій особі. Окрім того, з позовних вимог позивача (відшкодування шкоди в грошовому еквіваленті) не вбачається, що предмет спору є неподільним.

Відповідальність страховика обмежена нормами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Разом з тим, з огляду на ст. 1166 ЦК України, шкода відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Додатково стаття 1194 ЦК України встановлює, що в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди, винуватець має сплатити потерпілому різницю між розміром шкоди і страховою виплатою.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду країни від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» судам роз'яснено, що висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці.

Отже, витрати за проведення позивачем досліджень (автотехнічних, автотоварознавчих) в досудовому порядку не є витратами повязаними з розглядом справи у розумінні ч. 3 ст. 133 ЦПК України, а спеціальним Законом - Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування таких витрат Страховиком не передбачено.

Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними, а позовна заява необгрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволені позову відмовлено у повному обсязі, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 філії ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача служба автомобільних доріг у Кіровоградській області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Компаніївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 05.06.2018 року.

Суддя І.М. Мумига