Постанова

Іменем України

30 січня 2018 року

м. Київ

справа № 335/10287/15-ц

провадження № 61-604 св 17

Верховний Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач-ОСОБА_3,
відповідач-Комунальна установа «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Запорізької області у складі суддів Осоцького І. І., Кухаря С. В., Панкеєва О. В., від 26 квітня 2016 року

Встановив:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до комунальної установи «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (далі - КУ «ОІКЛ») про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позовна заява мотивована тим, що 15 вересня 2015 року головним лікарем КУ «ОІКЛ» винесено наказ № 54-Адм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (далі - Наказ), яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов'язків. Вважає зазначений Наказ протиправним, оскільки вона не скоювала дисциплінарного проступку, за який притягнута до дисциплінарної відповідальності. Посилається на те, що з тексту наказу не вбачається в чому саме полягає неналежний рівень організації фахової адміністративно-господарської діяльності відділення та в Інструкції щодо заповнення форми первинної документації № 003/0 відсутня заборона на здійснення записів про порушення лікарняного режиму.

На підставі викладеного ОСОБА_3 просила суд визнати протиправним та скасувати зазначений Наказ.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі судді Кравченко Л. Ю. від 16 березня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано Наказ, яким за неналежне виконання службових обов'язків завідуючій дитячим відділенням № 7 лікарні ОСОБА_3 оголошено догану.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, у зв'язку з чим спірний Наказ підлягає скасуванню.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року апеляційну скаргу КУ «ОІКЛ» задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивач неналежним чином виконувала свої трудові обов'язки, а саме - ОСОБА_3 у порушення вимог трудового законодавства та своїх посадових обов'язків не організувала відповідні санітарні умови у відділенні лікарні для здійснення догляду за хворою дитиною, також позивачем допущено порушення інструкції щодо заповнення форми первинної документації № 003/0, оскільки в історії хвороби дитини зроблено запис про поведінку матері хворої дитини, який не стосується стану хворого чи рекомендацій з лікування. Тому ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі статей 147, 149 Кодексу законів про працю України (надалі - «КЗпП України»).

У касаційній скарзі, поданій у травні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідачем не доведено факту вчинення ОСОБА_3 дисциплінарного проступку. Позивач не погоджується із висновками службової перевірки, оскільки комісією приймалися до уваги лише доводи ОСОБА_4 Також ОСОБА_3 заперечує щодо порушення нею Інструкції щодо заповнення форми первинної документації № 003/0 «Медична карта стаціонарного хворого, затвердженої наказом МОЗ України» від 14 лютого 2012 року № 110 в частині внесення у карту хворого відомостей про неналежну поведінку ОСОБА_4

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

26 грудня 2017 року справу передано на розгляд Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Судом установлено, що з 14 серпня 2015 року по 18 серпня 2015 року у відділенні № 7 «Діагностичне дитяче відділення №7» КУ «ОІКЛ», завідуючою якого є позивач, на лікуванні у присутності матері, ОСОБА_4, знаходилася ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В медичних картках № 4927 ОСОБА_5 та № 4928 ОСОБА_4 14, 15, 16 та 17 серпня 2015 року зроблено записи медичним персоналом про неадекватну поведінку, погрози та образи з боку ОСОБА_4 та відсутність 17 серпня 2015 року її у відділенні.

17 серпня 2015 ОСОБА_3 на ім`я головного лікаря КУ «ОІКЛ» подала рапорт з приводу агресивної поведінки ОСОБА_4

17 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до головного лікаря КУ «ОІКЛ» із скаргою на неадекватну поведінку завідувача відділення № 7 ОСОБА_3 та вказувала, що остання обіцяла видати листок непрацездатності із відміткою про порушення режиму. Зазначала, що в палаті по її речах бігали таргани та вказувала на відсутність гарячої води для приготування сумішей та чаю для дитини.

Відповідно до журналу щотижневих та адміністративних обходів відділення 17 серпня 2015 року о 08:15 годині за викликом завідуючої відділення приходив дезінфектор та провів огляд в 7-го відділення на предмет виявлення комах. Під час огляду всіх приміщень відділення комах не виявлено.

19 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до департаменту охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації зі скаргою в якій зазначила, що під час перебуванні на лікуванні у відділенні №7 інфекційній лікарні у неї з завідуючою лікарні виник конфлікт, через те, що їй не надали кип'ятку для чаю, в палатах погано прибирали, кришки унітазів облиті сечею, в палату потрапив великий жук, медичний персонал їй грубив, та зробили записи до історії хвороби про її неадекватну поведінку.

28 серпня 2015 року ОСОБА_3 на ім'я головного лікаря подала доповідну про те, що претензії в з боку ОСОБА_4 не відповідають дійсності. Прибирання у відділенні здійснюється згідно наказів та рекомендацій, скарг на неякісне прибирання та наявність комах у відділені з боку інших хворих не надходили. Окріп для приготування чаю знаходиться в буфеті відділення цілодобово.

За результатамислужбової перевірки фактів, викладених у скарзі ОСОБА_4, та грубого порушення лікарняного режиму з боку ОСОБА_4 не встановлено, вказано ОСОБА_3 на неправомірність записів у історії хвороби молодшим медичним персоналом про «неадекватність» матері по догляду, завідуючому відділенню № 7 ОСОБА_3 запропоновано вирішити питання шляхом забезпечення хворих гарячою кип'яченою водою для приготування чаю, молочних сумішей хворим дітям співробітниками буфету, а у нічні часи - черговим персоналом, забезпечення виконання вимог санітарно-епідеміологічного режиму у розділі прибирання приміщень та обеззаражування медичних відходів медичним персоналом відділення № 7, посилення контролю за дотриманням правил етики та деонтології співробітниками відділення № 7, своєчасного надання заяв на проведення дезінсекційних заходів у відділенні, відмовити завідуючому відділенню № 7 ОСОБА_3 у задоволенні рапорту про видачу лікарняного листа з відміткою «за порушення режиму» ОСОБА_4

Розділом 2 Посадової інструкції завідувача відділенням «Діагностичне дитяче відділення №7» визначено завдання та обов'язки завідувача, зокрема, у пунктах 2.1, 2.17 зазначено, що завідувач відділенням зобов'язаний організувати фахову адміністративно-господарську діяльність відділення та контролювати облік та звітність відділення; забезпечувати дотримання вимог санітарно-епідемічного режиму у відділенні.

Однак відповідачем не доведено, що доводи скарги ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження під час службової перевірки. Жодним уповноваженим органом не було встановлено наявність тарганів у відділенні, навпаки, всі допитані свідки це спростували.

Відсутність засобів приготування гарячої води у відділенні спростовується доданими позивачем чеками на купівлю електрочайників та поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про наявність у відділенні електрочайника та про те, що з цього приводу до медичного персоналу не зверталися.

Те, що молодший медичний персонал в історії хвороби зробив записи щодо поведінки ОСОБА_4 та зауваження їй з приводу залишеної на підлозі вати, з урахуванням всіх вищевказаних обставин, не може вважатися підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

КЗпП України передбачає, що стягнення до працівника може бути застосовано тільки за порушення трудової дисципліни. З тексту наказу №57-Адм не убачається який саме посадовий обов'язок, передбачений п.2.1. Посадової інструкції та розділу 3 Правил внутрішнього розпорядку не виконала завідувач відділенням «Діагностичного дитячого відділення» №7.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, у зв'язку з чим спірний наказ підлягає скасуванню як незаконний.

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про задоволення позову та визнання протиправним і скасування спірного наказу ухвалено відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, а тому це рішення на підставі статті 413 ЦПК України необхідно залишити в силі, а рішення апеляційного суду - скасувати.

Керуючись статтями 402, 409, 413, 416 ЦПК України, пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України,

Постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 рокускасувати.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2016 року залишити в силі.

Стягнути із комунальної установи «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної радина користь ОСОБА_3 судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 661 грн 44 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В.В. Пророк

І.М. Фаловська

С.П. Штелик