АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 658/3520/16 Головуючий в І інстанції Подіновська Г.В.
Номер провадження №22-ц/791/26/18 Доповідач: Чорна Т.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоЧорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарРябченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Семиженко Ольги Вікторівни про зобов'язання зняти заборону відчуження нерухомого майна, вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про його обтяження, усунення перешкод у володінні і користуванні нерухомим майном, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05 липня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилалась на те, що 11 вересня 2008 року між ОСОБА_5 та публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі- ПАТ КБ «Приватбанк») укладено договір іпотеки для забезпечення виконання зобов'язань позивача за кредитним договором від 11 вересня 2008 року.

На підставі п. 5 договору іпотеки до зазначеного договору була видана Заставна.

Судовим рішенням, яке набрало чинності, було встановлено, що кредитний договір від 11 вересня 2008 року та заставна були підписані не ОСОБА_5, а відтак ці правочини є неукладеними, тому такий вид забезпечення кредитного договору як іпотека, що має похідний характер від основного зобов'язання, є недійсним.

Посилаючись на те, що для ефективного захисту порушених прав необхідно не лише визнати договір іпотеки та заставну недійсними, а і зняти відповідне обтяження на розпорядження цим майном та вилучити інформацію про іпотеку з реєстру.

В ході розгляду справи позивачка уточнила заявлені вимоги та остаточно просила суд:

- зобов'язати приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області Семиженко О.В. зняти заборону відчуження, накладену на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про іпотеку та обтяження відповідного нерухомого майна;

- усунути перешкоди у здійснення права користування та володіння майном, яке належить позивачу, шляхом зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_5 оригінали документів: договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 01 вересня 2008 року та технічний паспорт на цю квартиру.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05 липня 2017 року позов задоволено частково.

Зобов'язано приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Семиженко О.В. зняти заборону відчуження, накладену на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про іпотеку та обтяження нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, постановите нове по суті позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 01.09.2008 року ОСОБА_5 на праві власності належить квартира за АДРЕСА_1.

Із матеріалів справи вбачається, що 11 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_5 укладений договір іпотеки на забезпечення виконання зобов'язань іпотекодавця за кредитним договором від 11 вересня 2008 року № HEU0GK, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем по поверненню кредиту в сумі 23 691,60 доларів США (а.с. 37 - 39).

Пунктом 5 цього договору передбачено, що одночасно з укладенням цього договору, іпотекодавець( позичальник) підписує в одному оригінальному екземплярі заставну і передає заставну іпотекодеоржателю. Після підписання заставної іпотекодержатель реєструє іпотеку за даним договором і заставну в Державному реєстрі іпотек.

До кредитного договору долучена заставна серії ПБ № 030313, за якою боржник ОСОБА_5 зобов'язалася перед іпотекодержателем виконати основне зобов'язання відповідно до кредитного договору від 11 вересня 2008 року з урахуванням додаткової угоди від 15 вересня 2008 року (а.с. 40).

У зв'язку з нотаріальним посвідченням договору іпотеки була накладена заборона відчуження зазначеної в договорі однокімнатної квартири, яка належить ОСОБА_5 до припинення чи розірвання договору іпотеки.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17.09.2015 року, яке набрало законної сили, постановленим у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до

ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення встановлено, що відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи підписи від імені ОСОБА_5, зокрема у документах:

- акті приймання-передачі оригіналів правовстановлюючих документів на нерухомість від 15 вересня 2008 року в графі «Передал»;

- додатку № 1 до кредитного договору № HEU0GK від 11 вересня 2008 року;

- кредитному договорі № HEU0GK від 11 вересня 2008 року в графі «Позичальник»;

- заставній ПАТ КБ «ПриватБанк» серії ПБ № 030313 від 18 вересня 2008 року в графі підпис «Підпис боржника»,

виконані не ОСОБА_5, а іншою особою.

Вказаний експертний висновок був покладений в основу рішення суду апеляційної інстанції.

Підставою для відмови у задоволенні заявлених банком вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення ОСОБА_5 із спірної квартири слугувало те, що позивачем не надано доказів на підтвердження укладення кредитного договору № HEU0GK від 11 вересня 2008 року з ОСОБА_5, його підписання позичальником та отримання грошових коштів за цим правочином (а.с. 34 - 36).

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Враховуючи, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, не встановлено між сторонами будь-яких цивільних прав та обов'язків за основним зобов'язанням, та зважаючи на те, що іпотечний договір, який був укладений для забезпечення неіснуючого зобов'язання, має похідний характер від основного зобов'язання, а відтак накладена заборона відчуження зазначеної в договорі іпотеки квартири порушує права ОСОБА_5, як власника цієї нерухомості, колегія суддів вважає, що суд правильно задовольнив заявлені вимоги в цій частині у спосіб визначений позивачкою.

Доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо безпідставності позовних вимог в цій частині, у зв'язку з тим, що між Банком та позичальником велося листування з приводу обслуговування клієнта (а.с. 130 - 201), а також того, що між Банком та ОСОБА_5 було укладена додаткова угода від 16 січня 2012 року щодо реєструктуризації боргу (а.с. 202 - 204), суд до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують факт того, що кредитний договір, який став підставою для укладення іпотечного договору, не існує.

Заявивши вимогу про зобов'язання банку повернути оригінали документів, а саме, договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 01 вересня 2008 року та технічний паспорт на квартиру, позивачка послалася на те, що в приміщенні нотаріальної контори оригінали правовстановлюючих документів на квартиру були передані керуючій відділенням «ПриватБанк» за акту приймання-передачі оригіналів правовстановлюючих документів на нерухомість від 15 вересня 2016 року який безпідставно їх утримує і повертати відмовляється.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» заперечуючи заявлені вимоги, пояснила, що оскільки підпис в акті прийому-передачі визнаний судовим експертом таким, що виконаний не ОСОБА_5, а інших доказів передачі вказаних документів позивачем суду не надано, тому підстав вважати, що такі документи передавалися Банку, немає, а отже, вони не можуть бути витребувані у останнього.

У підтвердження ПАТ КБ «ПриватБанк» надав суду апеляційної інстанції довідку про відсутність у банку оригіналів документів які вимагає повернути позивачка.

Оскільки суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, та зважаючи на те, що належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оригінали вказаних позивачкою документів збереглися чи знаходяться в Банку, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги щодо законності чи незаконності дії приватного нотаріуса є безпідставними, оскільки такі вимоги позивачкою не заявлялися.

Інші доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та зводяться до переоцінки висновків суду.

Рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та норм процесуального права і підстав для його скасування та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, куруючись ст.ст.367,375,382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05 липня 2017 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська

Повний текст судового рішення виготовлено 12 лютого 2018 року

Суддя Т.Г. Чорна