"30" січня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого -судді - Сенаторова В . М .,
при секретарі - Явнюк К. Р .,
за участі представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління ведення реєстру Територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
05.10.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 та зняти з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що позивач є користувачем квартири АДРЕСА_1 Право на користування майном позивач отримала згідно Ордеру на житлове приміщення № 133480, виданого виконавчим комітетом Ленінського району м. Харкова 29.04.1989 року. У квітні 2012 року рішенням Київського райсуду м.Харкова по справі № 2018/5025/2012 шлюб між сторонами розірвано. На даний час неповнолітніх дітей у квартирі не зареєстровано. Відповідач - колишній чоловік позивача, зареєстрований за адресою, вказаній у позові з 14.10.1992 року, по теперішній час, але фактично не мешкає у вказаній квартирі з 2005 року. Позивач зв'язків с колишнім чоловіком не підтримує. Спільні знайомі подейкують, що відповідач знаходиться на заробітках в Російській Федерації. Постійне місце проживання відповідача позивачці невідомо. В даний час у позивача стало питання стосовно отримання житлової субсидії, але реєстрація відповідача за вказаною адресою значно погіршує права позивача, тому що особа, яка ніде не працює обліковується в Управлінні праці та соціального захисту населення, як така, що отримує два розміри мінімальної заробітної плати, тобто 6400 грн., а це в свою чергу негативно впливає на розмір призначеної житлової субсидії, в бік її зменшення для позивача Більш того, відповідач не був отримувачем ордеру на житло, а позивач має намір приватизувати квартиру, в якій зареєстрована з донькою. Наявність зареєстрованої сторонньої особи - відповідача, значно погіршує права осіб, що зареєстровані у квартирі, в подальшій приватизації житла. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання - є однією із форм захисту власником своїх прав.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та прохав суд задовольнити, судові витрати покласти на позивача.
Відповідач не з'явився, про день та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду.
Суд, вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2012 року шлюб між сторонами розірвано. / а.с. 9/
Відповідно до відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Харківській області та довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку за адресою: АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 / а.с.8, 15, 16/
Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, якщо особа не мешкає в спірному житловому приміщенні більше шести місяців, без поважних причин, її може бути визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Враховуючи, що відповідач вибув зі спірної квартири у 2005 році, зв'язку з житлом не підтримує, відносини з приводу найму спірної квартири відсутні, що у судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_6, то відповідач є таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року реєстрація місця проживання чи місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно, позивач фактично просить вирішити питання, що відносяться до компетенції органів державної влади.
У зв'язку з цим, у суду не має законних підстав для задоволення позовних вимог в частині примусового зняття з реєстрації відповідача.
На підставі викладеного, позовні вимоги щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі - задоволенню не підлягають.
Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління ведення реєстру Територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації- задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя -