Справа № 206/729/18
Провадження № 6/206/14/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2018 суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С., розглянувши подання заступника начальника відділу Самарського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мартиновської І.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -
13.09.2017 року отримано інформацію з бази ПФУ та ДФС щодо відсутніх р/рахунків, відкритих в банківських установах, відсутність доходів (пенсії, заробітної плати); отримано відповіді щодо відсутності рухомого, нерухомого майна.
За даними інформаційно-ресурсного центру Єдиний державний реєстр юридичних осіб встановлено, що ОСОБА_1 являється приватним підприємцем з 05.08.2013.
09.11.2017 ОСОБА_1 була викликана до відділу ДВС, якій особисто, під розпис була вручена постанова про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2017
На запит від 12.12.2017 до відділу 25.01.2018 надійшла відповідь Державної прикордонної служби України з витягом щодо перетинання кордону ОСОБА_1 на протязі 2017 року тричі: 05.06.2017, 17.06.2017, 16.08.2017 року.
З цих підстав заступник начальника відділу Самарського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мартиновська І.М. просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України з вилученням паспорту громадянина України для виїзду за кордон.
Представник Самарського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином.
ОСОБА_1 до судового засідання не викликалася відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали подання, вважає, що подання виконавця Самарського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мартиновської І.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Частиною 1 статті 441 ЦПК України встановлено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.
Згідно з ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до п. 1 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно обирати місце проживання в межах цієї території.
Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Так, розділом ХІІІ вказаної Інструкції передбачено, що в поданні державного виконавця про обмеження виїзду боржника за межі України повинно зазначатись, зокрема, і підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань. Крім того, до подання повинно бути долучено доказ повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду.
Проте, вказані вимоги Інструкції державним виконавцем не виконано.
Аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду.
Для прийняття рішення в порядку ст. 441 ЦПК України має бути наявна сукупність обставин та факторів, встановлених державним виконавцем під час виконавчого провадження та підтверджених належними, допустимими та достатніми доказами, які можуть свідчити про намір залишити територію України з метою ухилитися від виконання судового рішення, перешкоджанню його виконанню, тощо.
З наданих суду матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 дійсно перетинала кордон України тричі в 2017 році, але завжди поверталася, при цьому жодного разу не порушила правила перетинання кордону.
Будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, та доказів, які б свідчили про те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання наказу, відсутні.
Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов висновку що доводи, викладені в поданні є необґрунтованими, а тому відсутні підстави для його задоволення.
Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись доказами, на які державний виконавець ВДВС повинен посилатись в поданні, а належні та допустимі докази ухилення боржника слід безпосередньо надавати суду.
Так, під ухиленням від виконання зобов`язань слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань.
Крім того в матеріалах справи не надано достатньо відомостей про те, що державним виконавцем здійснені всі можливі інші заходи необхідні для своєчасного і повного виконання рішення суду.
На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ч. 1 ст. 11, п. 18 ч. 3 ст. 11, ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України суд, -
У задоволенні подання заступника начальника відділу Самарського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мартиновської І.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити повністю.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя К.С. Маштак