Апеляційний суд Кіровоградської області
справа № 387/447/17
№ провадження 22-ц/781/49/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Майстер І. П.
Доповідач Дуковський О. Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.01.2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Єгорової С.М.

з участю секретаря: Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Згода», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Добровеличківська селищна рада Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_3, яка представляє інтереси ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до

товариства з обмеженою відповідальністю «Згода», про визнання недійсним договору оренди землі від 15.09.2016 року.

Зазначала, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,8402 га, яка розташована на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку.

Вказувала, що позивачу із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 07.04.2017 року, стало відомо про існування договору оренди землі від 15.09.2016 року, який зареєстрований 10.02.2017 року державним реєстратором Добровеличківської селищної ради, строк дії якого 10 років.

Посилалася на те, що волевиявлення на укладення зазначеного вище договору позивач не мав, вказаний правочин не підписував, а тому це є підставою для визнання договору оренди землі недійсним.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 липня 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано недійсним договір оренди землі від 15.09.2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода», який зареєстрований в реєстрі 06.02.2017 року за №18961591 державним реєстратором Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області Войцехівським А.В., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33809158 від 10.02.2017 року.

Скасовано державну реєстрацію у Добровеличківській селищній раді в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 5,8402 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області по договору оренди землі без номера укладеного 15.09.2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода», здійснену державним реєстратором Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області Войцехівським А.В. за індексним номером 33809158 від 10.02.2017 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду адвокат - ОСОБА_5, який представляє інтереси ТОВ «Згода» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначив, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права та вважає помилковим висновок суду щодо того, що відповідач ухилявся від участі в проведенні експертизи, шляхом відмови у наданні експертам для дослідження оригіналу спірного договору, що унеможливлювало проведення судової - почеркознавчої експертизи та те, що вважав доведеним той факт, що підпис від імені ОСОБА_2 у договорі оренди землі від 15.09.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода», вчинено не ОСОБА_2, а іншою особою. Також зазначає, що довідка Гаївської сільради про те, що позивач обробляє свою земельну ділянку самостійно не є тим належним та допустимим письмовим доказом того, що договір оренди землі від 15.09.2017 року між позивачем та відповідачем не укладався. Вважає, що наслідки недійсності правочину не можуть бути застосовані до правочину, який не вчинявся, а тому суд повинен був встановити ці обставини і відмовити у задоволенні позову.

Під час апеляційного розгляду справи представником відповідача було надано клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу договору оренди землі від 15.09.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода», зазначивши, що до суду першої інстанції оригінал не могли подати через його втрату, а відшукавши подали до суду апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою представник позивача подала заперечення, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, зазначивши ,що позивач вважає доведеним той факт, що підпис від його імені в спірному договорі оренди землі, вчинений не ним, а іншою особою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Аналогічні положення містяться у ст.ст.263, 264 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-УШ від 03.10.2017 року, чинній на час розгляду справи апеляційним судом.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Задовольняючі позов суд першої інстанції без наведення підстав застосував вимоги ч.1ст. 146 ЦПК України (що діяла на час ухвалення рішення суду) та вважав доведеним той факт, що підпис у договорі оренди землі від імені позивача вчинений не ним, а іншою особою і в зв'язку з цим зробив висновок, що спірний договір має бути визнаний недійсним, оскільки позивач його не підписував.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 5,8402 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю із кадастровим № НОМЕР_1 ( а.с.7).

Право власності також підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №84498189 від 07.04.2017 року ( а.с. 4-5).

З вище вказаної довідки вбачається, що в реєстрі 06.02.2017 року за № 18961591 зареєстроване право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 15.09.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода». Реєстрація вказаного права здійснена державним реєстратором Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області Войцехівським А.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33809158 від 10.02.2017 року.

Згідно акту обстеження земельної ділянки від 04.10.2016 року вбачається, що межі земельної ділянки, яка належить позивачу, були обстежені у присутності громадянина - ОСОБА_2 та представника приватного підприємства «І-Експерт-Сервіс» (а.с.9).

З довідки Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області № 89 від 10.04.2017 року вбачається, що земельна ділянка площею 5,8402 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, належить ОСОБА_2 з жовтня 2016 року та обробляється одноосібно (а.с.8).

З копії договору оренди землі від 15.09.2016 року, укладеного 15.09.2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода» встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,8402 строком на 10 років, розмір орендної плати за цим договором становить 9482 гривні 40 копійок, що відповідає 4,5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки ( а.с.48 ). Судом апеляційної інстанції оглянуто і оригінал даного договору.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст. 14 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до статті 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом . Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_2, посилався на те, що він не підписував договір оренди землі від 15.09.2016 року, укладеного між ним та ТОВ «Згода».

Під час розгляду справи апеляційним судом, з метою перевірки обгрнутованості доводів позивача та його представника, за заявою представника відповідача у справі було призначено судову - почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Кропивницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи було поставлено питання, а саме ким, ОСОБА_2 чи іншою особою виконано підпис в графі «Орендодавець» на оригіналі договору оренди землі від 15.09.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода» в особі ОСОБА_6 (а.с.156-158).

Для проведення експертизи були передані оригінал договору оренди землі від 15.09.2016 року, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Добровеличківська селищна рада Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди землі, де містилися експериментальні зразки підписів ОСОБА_2 (а.с.51-62) та вільні зразки підписів ОСОБА_2 на заяві ОСОБА_2 (а.с.63), оригіналі заповіту (а.с.66); договорі про надання правової допомоги (а.с.64-65); квитанціях про оплату комунальних платежів (а.с.68,69,70,71), видатковій накладній №76733 (а.с.74); акті обстеження земельної ділянки (а.с. 75); заяві про видачу договору (а.с.72); полісі №АЕ/ 8280971 (а.с.73); експрес накладних (а.с.76,77,78).

Щодо визначення експертної установи від позивача та його представника заперечення не надходили.

За результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи до Апеляційного суду Кіровоградської області надійшов висновок експерта від 15.12.2017 року №876/877/17-27 (а.с.176,177-183). З якого вбачається, що підпис від імені ОСОБА_2 в графі Орендодавець» на оригіналі договору оренди землі від 15.09.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода» в особі ОСОБА_6, виконаний рукописним способом, пастою кулькової ручки, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічної підготовки чи застосування технічних засобів - виконаний самим ОСОБА_2.

25.01.2018 року ОСОБА_2 та його представником було заявлено клопотання про призначення у справі повторної судово-почеркознавчої експертизи, з посиланням на необґрунтованість попереднього висновку експерта.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.01.2018 року у задоволенні клопотання відмовлено та визнано висновок експерта від 15.12.2017 року належним та допустимим доказом у справі, який не суперечить матеріалам справи та не викликає сумнівів щодо його правильності.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (стаття 102 ЦПК України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 76 102 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими ,речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України).

Таким чином, висновок експерта від 15.12.2017 року №876/877/17-27, який визнано обґрунтованим та таким, що не суперечить матеріалам справи та не викликає сумніву у колегії суддів щодо його правильності, а тому може бути належним та допустимим доказом у справі у відповідності до ст.ст. 77,78 ЦПК України.

Згідно ч.ч. 1 - 6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частино 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Оскільки договір оренди землі від 15.09.2016 року, який укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода» в особі ОСОБА_6 підписаний особисто ОСОБА_2, а тому слід вважати, що під час підписання договору, а саме 15.09.2016 року між сторонами договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов.

Дії позивача щодо обстеження земельної ділянки приватним підприємством «І-Експерт-Сервіс» не свідчить про відсутність у нього волевиявлення на укладення договору оренди землі.

Посилання позивача на те, що земельну ділянку він обробляє самостійно і як доказ цьому надає довідку Гаївської сільради Добровеличківського району Кіровоградської області №89 від 10.04.2017 року, не свідчить про не укладання договору та про зміну прав й обов'язків сторін визначених цим правочином.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 липня 2017 року, відповідно до п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки у задоволенні позову відмовлено судовий збір та судові витрати необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» у розмірі 5369,00 грн. (а.с.112,174).

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» - задовольнити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 липня 2017 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Згода», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Добровеличківська селищна рада Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди землі - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» судові витрати у розмірі 5369,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

30.01.2018 року - виготовлено повне судове рішення.

Головуючий: О.Л.Дуковський

Суддя: Л.М. Дьомич

Суддя: С.М.Єгорова