АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/496/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Москаленко К.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Болотов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом громадської організації «Центр протидії корупції» до народного депутата України ОСОБА_3, державного підприємства «Парламентський телеканал «Рада», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, фізична особа-підприємець ОСОБА_6, про спростування недостовірної інформації та за позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, державного підприємства «Парламентський телеканал «Рада» про визнання недостовірною інформації, що порочить ділову репутацію,

за апеляційною скаргою громадської організації «Центр протидії корупції», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року,-

встановила:

У червні 2017 року ГО «Центр протидії корупції» звернулась до суду з вказаним позовом.

23 жовтня 2017 року було подано позовну заяву третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ДП «Парламентський телеканал «Рада» про визнання інформації недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у прямому ефірі парламентського телеканалу «Рада» під час трансляції програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» народним депутатом України ОСОБА_3 була поширена недостовірна інформація, що порочить ділову репутацію ГО «Центр протидії корупції», а також честь і гідність ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року у задоволенні позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ГО «Центр протидії корупції», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовів.

В судовому засіданні представник ГО «Центр протидії корупції» та ОСОБА_4 вимоги апеляційної скарги підтримала.

ОСОБА_3 та його представник проти апеляційної скарги заперечили.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Встановлено, що 25 жовтня 2017 року у прямому ефірі парламентського телеканалу «Рада» в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» відбувся виступ народного депутата України ОСОБА_3

У своєму виступі ОСОБА_3 поширив таку інформацію: «…попри велику заробітну плату членів громадської організації «Центр протидії корупції» додатково кошти виводилися на фізичних осіб-підприємців. Так, наприклад, сам ФОП ОСОБА_4 отримав протягом 2016-2017 років, 1,7 млн. гривень, ФОП ОСОБА_6 з тої ж самої організації - 1,86 млн. грн... і так далі, і так далі, відома ОСОБА_5 отримала 130 тис. грн… це все є порушенням, законодавства України, яке регулює питання діяльності неприбуткових організацій і як мінімум може тягнути за собою припинення статусу «Центру протидії корупції», як неприбуткової організації…».

Обґрунтовуючи позови, ГО «Центр протидії корупції», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 зазначили, що поширена ОСОБА_3 інформація є недостовірною, та такою, що порочить ділову репутацію, честь і гідність.

Заперечуючи проти позовів, ОСОБА_3 зазначив, що у виступі ним була використана інформація, про яку він дізнався зі звернення ГО «Національний Інтерес України», яке надійшло до нього, у зв'язку із здійсненням повноважень народного депутата України, а тому він не зобов'язаний був перевіряти її достовірність. Крім того, він висловив свої оціночні судження щодо викладених у зверненні фактів.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції залишив без задоволення подані позови, виходячи з того, що поширена інформація містить оціночні судження, які не підлягають спростуванню.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим.

Так, у статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача.

Виходячи із вищенаведених вимог закону та відповідних роз'яснень, колегія суддів вважає, що відповідач ОСОБА_3, поширюючи інформацію: «…попри велику заробітну плату членів громадської організації «Центр протидії корупції» додатково кошти виводилися на фізичних осіб-підприємців. Так, наприклад, сам ФОП ОСОБА_4 отримав протягом 2016-2017 років, 1,7 млн. гривень, ФОП ОСОБА_6 з тої ж самої організації - 1,86 млн. грн... і так далі, і так далі, відома ОСОБА_5 отримала 130 тис. грн… це все є порушенням, законодавства України, яке регулює питання діяльності неприбуткових організацій і як мінімум може тягнути за собою припинення статусу «Центру протидії корупції», як неприбуткової організації…», не довів будь-якими допустимими засобами доказування, що поширена ним інформація відповідає дійсності, а відтак її слід визнати недостовірною.

При цьому, колегія суддів не приймає доводи ОСОБА_3 про те, що у своєму виступі він використав інформацію, яку отримав із звернення громадської організації, яке надійшло до нього, а тому не повинен був перевіряти її достовірність.

Так, у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов'язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування.

Отже особа, не зобов'язана перевіряти та спростовувати поширену інформацію, лише у разі, якщо така інформація отримана з офіційних джерел.

Утім поширену інформацію ОСОБА_3 отримав не з офіційного джерела, а із звернення до нього з відповідним листом громадської організації.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Заперечуючи проти позовів, ОСОБА_3 зазначив, що ним у виступі були використані оціночні судження.

Виходячи із змісту ст. 47-1 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями є висловлювання, які не містять фактичних даних, та не можуть бути перевірені на їх достовірність.

Разом з тим, поширена ОСОБА_3 інформація: «…попри велику заробітну плату членів громадської організації «Центр протидії корупції» додатково кошти виводилися на фізичних осіб-підприємців. Так, наприклад, сам ФОП ОСОБА_4 отримав протягом 2016-2017 років, 1,7 млн. гривень, ФОП ОСОБА_6 з тої ж самої організації - 1,86 млн. грн... і так далі, і так далі, відома ОСОБА_5 отримала 130 тис. грн… це все є порушенням, законодавства України, яке регулює питання діяльності неприбуткових організацій і як мінімум може тягнути за собою припинення статусу «Центру протидії корупції», як неприбуткової організації…», є фактичними твердженнями, які містять фактичні дані, що можуть бути перевірені на їх достовірність.

Покладаючи на ОСОБА_3 обов'язок протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду спростувати недостовірну інформацію шляхом оголошення в ефірі парламентського телеканалу «Рада» у програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» резолютивної частини рішення суду, колегія суддів виходить із вимог частин четвертої та сьомої статті 277 ЦК України, відповідно до яких спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при спростуванні відомостей по радіо чи телебаченню суд може вказати органу масової інформації, щоб резолютивна частина судового рішення була зачитана диктором у тій самій передачі або циклі передач і в той самий час - не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили. Редагування органом масової інформації тексту судового рішення або коментар до нього не допускаються.

Таким чином, колегія суддів вважає, що державне підприємство «Парламентський телеканал «Рада» слід зобов'язати протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду надати народному депутату України ОСОБА_3 ефірний час в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» на телеканалі «Рада» для спростування недостовірної інформації шляхом оголошення в ефірі парламентського телеканалу «Рада» у програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» резолютивної частини рішення суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскаржуване рішення суду постановлено з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

В порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_3 на користь ГО «Центр протидії корупції», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 підлягає стягненню судовий збір по 4 032 грн. 00 коп. (за подання позову в розмірі 1 920 грн. 00 коп. та за подання апеляційної скарги в розмірі 2 112 грн. 00 коп.) кожному.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу громадської організації «Центр протидії корупції», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов громадської організації «Центр протидії корупції» до народного депутата України ОСОБА_3, державного підприємства «Парламентський телеканал «Рада», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, фізична особа-підприємець ОСОБА_6, про спростування недостовірної інформації задовольнити.

Позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, державного підприємства «Парламентський телеканал «Рада» про визнання недостовірною інформації, що порочить ділову репутацію задовольнити.

Визнати інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 у прямому ефірі парламентського телеканалу «Рада» під час трансляції програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» народним депутатом України ОСОБА_3: «…попри велику заробітну плату членів громадської організації «Центр протидії корупції» додатково кошти виводилися на фізичних осіб-підприємців. Так, наприклад, сам ФОП ОСОБА_4 отримав протягом 2016-2017 років, 1,7 млн. гривень, ФОП ОСОБА_6 з тої ж самої організації - 1,86 млн. грн. .. і так далі, і так далі, відома ОСОБА_5 отримала 130 тис. грн… це все є порушенням, законодавства України, яке регулює питання діяльності неприбуткових організацій і як мінімум може тягнути за собою припинення статусу «Центру протидії корупції», як неприбуткової організації…», недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію громадської організації, а також порочить честь і гідність ОСОБА_4, як фізичної особи та як посадової особи голови Правління ГО «Центр протидії корупції», ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Зобов'язати ОСОБА_3 протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду спростувати недостовірну інформацію шляхом оголошення в ефірі парламентського телеканалу «Рада» у програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» резолютивної частини рішення суду.

Зобов'язати державне підприємство «Парламентський телеканал «Рада» протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду надати народному депутату України ОСОБА_3 ефірний час в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» на телеканалі «Рада» для спростування недостовірної інформації шляхом оголошення в ефірі парламентського телеканалу «Рада» у програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» резолютивної частини рішення суду.

Стягнути з народного депутата України ОСОБА_3 на користь громадської організації «Центр протидії корупції», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 судовий збір по 4 032 грн. 00 коп. кожному.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 05 лютого 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук