АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/597/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Болотов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_3 про роз'яснення ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Національного банку України про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року,

встановила:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2017 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу сплатити судовий збір.

29 вересня 2017 року представником ОСОБА_3 подано заяву про роз'яснення ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2017 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року відмовлено у прийнятті заяви про роз'яснення ухвали.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у прийнятті заяви про роз'яснення ухвали, суд першої інстанції виходив із того, що ухвала суду від 11 вересня 2017 року не є рішенням, яке підлягає роз'ясненню відповідно до положень ЦПК.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали) якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз'яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

З урахуванням вищенаведених вимог закону та відповідних роз'яснень, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що роз'ясненню підлягають постановлені у справі рішення, а не ухвали суду.

Проте суд не розглянув подану заяву по суті, а відмовив у її прийнятті, що не передбачено цивільним процесуальним законодавством.

Згідно ст. 379 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 12 жовтня 2017 року вирішена з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 01 лютого 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук