Справа № 604/944/17
Провадження № 2/604/25/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року смт. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську в порядку загального позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно, а також за зустрічним позовом ОСОБА_2, до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3, про визнання права на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 14 квітня 1998 року, права на спадкове майно - земельну частку /пай/, що знаходиться в колективній власності селянської спілки «Золота Нива» с. Городниця розміром 1,67 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0063630, видного на підставі рішення Підволочиської райдержадміністрації від 15 січня 1997 року № 10 та зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 14 січня 1997 року № 131.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що після смерті ОСОБА_4, спадкоємцями, які прийняли спадщину, були він ОСОБА_1, дочка ОСОБА_2, дружина ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6, яким перейшло по ? частці майна померлого. 23 листопада 2010 року померла ОСОБА_5 (ОСОБА_4М.), спадкоємцями після смерті якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28 квітня 2010 року померла ОСОБА_6, правонаступником після якої є її син ОСОБА_3Згідно згоди, яка досягнута між позивачем та відповідачами у справі, усі права ОСОБА_4, померлого 14 квітня 1998 року, щодо земельної частки /паю/, що знаходиться в колективній власності селянської спілки «Золота Нива» с. Городниця, переходять ОСОБА_1, проте у звязку із смертю двох інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, нотаріально посвідчити згоду про поділ спадкового майна неможливо. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити.

До початку розгляду справи по суду позивач подав заяву про зменшення позовних вимог та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 14 квітня 1998 року, права на спадкове майно ? земельної частки /паю/, що знаходиться в колективній власності селянської спілки «Золота Нива» с. Городниця розміром 1,67 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0063630, виданого на підставі рішення Підволочиської райдержадміністрації від 15 січня 1997 року № 10 та зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 14 січня 1997 року № 131.

13 грудня 2017 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 14 квітня 1998 року, права на спадкове майно ? земельної частки /паю/, що знаходиться в колективній власності селянської спілки «Золота Нива» с. Городниця розміром 1,67 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0063630, виданого на підставі рішення Підволочиської райдержадміністрації від 15 січня 1997 року № 10 та зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 14 січня 1997 року № 131.

В обґрунтування поданого зустрічного позову посилається на те, що після смерті ОСОБА_4, спадкоємцями, які прийняли спадщину, були ОСОБА_1, дочка ОСОБА_2, дружина ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6, яким перейшло по ? частці майна померлого. 23 листопада 2010 року померла ОСОБА_5 (ОСОБА_4М.), спадкоємцями після смерті якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28 квітня 2010 року померла ОСОБА_6, правонаступником після якої є її син ОСОБА_3, який жодних дій, які свідчать про прийняття спадщини за законом чи за заповітом не вчинив, а тому вважається таким, що спадщину не прийняв. Онуками ОСОБА_6 є ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (ОСОБА_7 ОСОБА_1) Г.М., які спадщину прийняли, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем. Відтак, до неї та до ОСОБА_1 перейшло право по ? частці спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_4,зокрема земельної частки /паю/, що знаходиться в колективній власності селянської спілки «Золота Нива» с. Городниця розміром 1,67 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0063630, з яких: по ? частці в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, по 1/8 частці в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5, та по 1/8 частині в порядку спадкування після смерті бабусі ОСОБА_6, проте у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на належні спадкоємцям частки позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою Підволочиського районного суду від 12 січня 2018 року зустрічний позов ОСОБА_2, до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно та об'єднано в одне провадження за №2-604/399/17 ( 2/604/25/18) .

В судове засідання позивач за первісним, відповідач за зустрічним позовом не зявився, його представником подано заяву, згідно якої змінені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглянути у їх відсутності.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, її представником адвокатом ОСОБА_8 подано заяву, згідно якої позовні вимоги ОСОБА_1 визнають в повному обсязі, предявлені позивачем вимоги за зустрічним позовом підтримують в повному обсязі, справу просить розглянути у їх відсутності .

Відповідач за первісним позовом та третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує справу просить розглянути у його відсутності.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0063630,виданого 14 лютого 1997 року на підставі рішення Підволочиської РДА від 15 січня 1997 року № 10 ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) розміром 1,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Золота Нива» с. Городниця Підволочиського району Тернопільської області.

Із витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земель № 21 від 12 вересня 2013 року виданого відділом Держземагенства у Підволочиському районі ОСОБА_4 включений у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності с/г підприємства «Золота Нива» с. Городниця розміром 1,67 га та на його імя на підставі рішення Підволочиської РДА від 15 січня 1997 року № 10 видано сертифікат ТР № 0063630, вартість земельної частки (паю) на 1998 рік становить 19459,22 грн.

ОСОБА_4 помер 14 квітня 1998 року в с. Городниця Підволочиського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 005582, видане Повторно Підволочиським відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської області. 05 травня 1998 року.

Після смерті ОСОБА_4, померлого 14 квітня 1998 року, спадкоємцями в рівних частках є його дружина ОСОБА_1, дочка ОСОБА_9, син ОСОБА_1, та мати ОСОБА_6, на імя яких 19 листопада 1998 року завідуючою Підволочиської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом ААН № 588751 на 1/2 частину житлового будинку в с. Городниця по вул. Зарічна під номером 40 Підволочиського району.

ОСОБА_1, прізвище якої після одруження змінено на ОСОБА_5 (актовий запис № 1802052/00/АМ/2001/581252 від 27 грудня 2001 року) померла 23 листопада 2010 року, що стверджується витягом із свідоцтва про смерть відділу реєстрації актів цивільного стану в Ясениця Росельна, ОСОБА_10.

Згідно довідки, виданої архівним відділом Підволочиської РДА № 774 від 10 листопада 2016 року по документах архівного фонду Городницька сільська рада у по господарських книгах с. Городниця за 2010 рік значиться господарство ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з якою проживали ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка, ОСОБА_1, 1989 р. н. син.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, дошлюбні прізвища ОСОБА_1, ОСОБА_7 згідно свідоцтва про народження ІІ-ИД № 456651,витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 7 від 29 травня 2012 року, виписки з акту про одруження від 13 лютого 2009 року, є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_11.

У відповідності до свідоцтва про смерть І-ИД № 092893 28 квітня 2010 року померла ОСОБА_6. Після її смерті спадкоємцем за законом є син померлої ОСОБА_3, який спадщини не прийняв, відмовився від належної йому частки, що стверджується поданою ним заявою. Разом з тим, згідно акту обстеження Скалатської міської ради № 6863 від 12 лютого 2017 року разом із ОСОБА_6, яка померла 28 квітня 2010 року, фактично проживали ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, 1989 р., які доглядали свою бабусю, займались її похованням.

Як убачається із письмового розяснення державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори № 555/01-16 від 18 серпня 2017 року після смерті ОСОБА_4, померлого 14 квітня 1998 року, який постійно проживав в с. Городниця, спадщину прийняли ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 18 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), проте у звязку із наявністю інших чотирьох спадкоємців йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та розяснено право на звернення до суду.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 перейшло право по ? частці спадкового майна у виді земельної частки /паю/, що знаходиться в колективній власності селянської спілки «Золота Нива» с. Городниця розміром 1,67 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0063630, належного ОСОБА_4, з яких: по ? частці в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, по 1/8 частці в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5, та по 1/8 частині в порядку спадкування після смерті бабусі ОСОБА_6, проте у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на належні спадкоємцям частки - позбавлені можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статей 16 та 328 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до Указу Президента №720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства кооперативу, товариства є рівними.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п.17 Розділу 10 Прикінцевих положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" Земельного кодексу), член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів.

Відповідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 1225ЦКправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Із досліджених судом доказів вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 у визначений законом спосіб набув право на земельну частку (пай), що належало йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0063630 виданого 14 лютого 1997 року.

У випадку, коли перехід права власності від спадкодавця до спадкоємців не може бути оформлено в нотаріальному порядку, спадкоємець може вимагати визнання права власності на землю в судовому порядку ( відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р.)

У відповідності до ст.. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється способами, передбаченими ч. 3 цієї статті, зокрема шляхом визнання прав.

Згідно ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом в річних частках щодо спадкового майна у виді земельної частки /паю/, що знаходиться в колективній власності селянської спілки «Золота Нива» с. Городниця розміром 1,67 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0063630, належного ОСОБА_4, спадщину прийняли, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно, та зустрічний позовом ОСОБА_2, до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3, про визнання права на спадкове майно підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 141, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, стст.328, 368, 370, 1216, 1217, 1261, 1267 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 до ОСОБА_2, жительки с. Городниця Підволочиського району Тернопільської області, ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 про визнання права на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителем ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, право на ? земельної частки /паю/, що знаходиться в колективній власності селянської спілки «Золота Нива» с. Городниця розміром 1,67 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0063630, виданого на підставі рішення Підволочиської райдержадміністрації від 15 січня 1997 року № 10 та зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 14 січня 1997 року № 131.

Зустрічний позов ОСОБА_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 , третя особа ОСОБА_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_5 про визнання права на спадкове майно задовольнити повністю .

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителькою с. Городниця Підволочиського району Тернопільської області,ІПН НОМЕР_2, право на ? земельної частки /паю/, що знаходиться в колективній власності селянської спілки «Золота Нива» с. Городниця розміром 1,67 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0063630, виданого на підставі рішення Підволочиської райдержадміністрації від 15 січня 1997 року № 10 та зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 14 січня 1997 року № 131.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_12