Справа № 367/6785/16-ц Головуючий у І інстанції Карабаза Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/101/18 Доповідач у 2 інстанції Верланов
Категорія 29 25.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Іванової І.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Ірпінського міського суду Київської області від 23 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 314 288 грн. 23 коп. на відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 23 листопада 2016 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою направити справу за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва, посилаючись на порушення суддею норм процесуального права. На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вона проживає АДРЕСА_1, а тому вважає, що дана справа підсудна Шевченківському районному суду м.Києва, а не Ірпінському міському суду Київської області.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що ухвала судді Ірпінського міського суду Київської області від 23 листопада 2016 року є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними та необгрунтованими. При цьому вказує, що ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів того, що на день звернення ОСОБА_2 до суду із даним позовом, вона була зареєстрована АДРЕСА_1, а тому вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції невірно визначено підсудність даної справи, є безпідставними.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до апеляційного суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 21 грудня 2017 року, 11 січня 2018 року та 25 січня 2018 року, не з`явилася.

Конверти із судовими повістками направлені на зазначену адресу в апеляційній скарзі ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) повернулися із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.128-129, 136-137, 143-144), а конверт із судовою повісткою направлений за адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) не повернувся.

Інших адрес місця проживання чи реєстрації ОСОБА_1 в матеріалах справи не значиться.

Згідно з п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Пунктом 4 ч.8 ст.128 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження ) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Також, слід зазначати, що повідомлення про дату, час і місце розгляду справи були розміщені на офіційному сайті апеляційного суду Київської області та перебували у вільному доступі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Відтак, приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що апелянт не повідомляла суд про зміну свого місця знаходження та, враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів керуючись ч.2 ст.372 ЦПК України визнала неявку сторін такою, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути з відповідачки на свою користь 314 288 грн. 23 коп. на відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.109 ЦПК України, в редакції статті, яка діяла на час постановлення судом оскаржуваної ухвали, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України, в редакції статті, яка діяла на час постановлення судом оскаржуваної ухвали, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що згідно відомостей адресно - довідкового підрозділу територіального органу УДМС України в Київській області від 09 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 з 02 вересня 1983 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.38).

За таких обставин, висновок судді першої інстанції про те, що даний позов згідно з ч.1 ст.109 ЦПК України, в редакції статті, яка діяла на час постановлення судом оскаржуваної ухвали, підсудний Ірпінському міському суду Київської області, є правильним.

Таким чином ухвала судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, і не свідчить про порушення суддею першої інстанції норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_1, а тому вважає, що дана справа за підсудністю підлягає розгляду у Шевченківському районному суду м.Києва, не заслуговують на увагу, оскільки відповідачка не надала належних та допустимих доказів того, що на час відкриття провадження у справі її місце проживання (перебування) зареєстроване у встановленому законом порядку за вказаною адресою.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення .

Ухвалу судді Ірпінського міського суду Київської області від 23 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді