Провадження № 2/161/391/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Ярмолюк І.С.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітніх дітей.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився син ОСОБА_4, які на даний час перебувають повністю на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утриманні дітей, зароблені кошти витрачає на власні потреби.

Зазначає, що на кожну дитину нею витрачається в місяць близько 3 000 грн.

Їх дочка ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом підгрупи «А», потребує три рази на рік стаціонарного лікування, висококалорійного їжі, які вона постійно купує.

Їх син ОСОБА_4 є талановитою дитиною, він має природні завдатки та здібності до танцю, у зв'язку з чим нею витрачаються кошти для забезпечення його репетиційним одягом, на поїздки на концерти, кошти на пошиття костюмів, взуття, внески.

У зв'язку з викладеним, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, додаткові витрати в її користь в розмірі 3 500 грн. щомісячно на дитину - інваліда ОСОБА_5, 750 грн. додаткових витрат на неповнолітнього сина ОСОБА_4.

Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила суд стягувати в її користь додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 2 000 грн. та сина ОСОБА_4 300 грн. щомісячно.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30 жовтня 2003 року ОСОБА_6, з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18 серпня 2001 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є їх батьком (а.с. 9).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд встановив, що відповідач ухиляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Як встановлено в судовому засіданні, то відповідач офіційно ніде не працевлаштований, має нерегулярний заробіток.

Враховуючи прожитковий мінімум, встановлений для дітей відповідного віку, розмір доходів сторін, їх стан здоров'я та стан здоров'я дітей, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати аліменти з ОСОБА_2 в розмірі 1 000 грн. на утримання дочки ОСОБА_3 та 1 000 грн. на утримання сина ОСОБА_4 щомісячно, але не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є дитиною-інвалідом підгрупи «А», яка хворіє на муковісцидоз, кишкова форма, вражена вада розвитку товстої кішки. У зв'язку даним захворюванням дитини позивачем несуться додаткові витрати, оскільки їй необхідно тричі на рік проходити стаціонарне лікування та періодично проходити медичний огляд. Крім того, їй потрібна висококалорійна їжа, у зв'язку з чим купляються дорогі молочні та м'ясні продукти, а тому суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення 2 000 грн. щомісячно додаткових витрат на неповнолітню дитину-інваліда ОСОБА_5 у зв'язку з хворобою підлягає до задоволення на весь період інвалідності.

Крім того, судом встановлено, що їх син ОСОБА_4 займається народними танцями, позивачем додатково витрачаються кошти на забезпечення його одягом для тренування, на поїздки на концерти, кошти на пошиття костюмів, взуття, внески. Суд вважає, що достатнім розміром додаткових витрат для забезпечення розвитку здібностей сина ОСОБА_4 щомісячно з відповідача підлягає до стягнення 200 грн. строком на один рік з моменту звернення із позовом.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України ст. ст. 84 ч.2, 180, 181, 182, 184, 185, 191 СК України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Підбереззя Горохівського району Волинської області в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1 000 (одну тисячу) грн. щомісячно, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1 000 (одну тисячу) грн. щомісячно, але не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 08 грудня 2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Підбереззя Горохівського району Волинської області в користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) грн. щомісячно додаткових витрат на неповнолітню дитину-інваліда ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 08 грудня 2017 року та на весь період інвалідності.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Підбереззя Горохівського району Волинської області в користь ОСОБА_1 200 (двісті) грн. додаткових витрат щомісячно на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 08 грудня 2017 року, строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Підбереззя Горохівського району Волинської області в дохід держави 1280 (одну тисячу двісті вісімдесят) грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська