Провадження № 4-с/522/89/18
Справа № 522/1466/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.

при секретарі Шевчик В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця, зацікавлені особи: Начальник Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, старший державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 26.01.2018 року звернувся до суду зі скаргою, зацікавлені особи: Начальник Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 (65023, місто Одеса, вул. Пастера, 58), Старший державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 (65023, місто Одеса, вул.. Пастера, 58), ОСОБА_5 (65000, АДРЕСА_1).

У своїй скарзі Заявник посилається на те, що у провадженні Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2.

08 грудня 2017 року представником Боржника подано через канцелярію Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області заяву про скасування арешту майна з підстав, зазначених вище. Тим не менше, лише 19 січня 2018 року представнику заявника було повідомлено про відмову у задоволенні відповідної заяви у звязку з відсутністю у матеріалах виконавчого провадження інформації щодо наявності інших способів забезпечення виконання рішення ніж звернення стягнення на майно боржника. Дане повідомлення № 711 від 19 січня 2018 року підписане начальником Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3

Скаржник просив Визнати відмову начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 щодо скасування арешту з майна ОСОБА_2, накладеного постановою АН № 318678 від 25 квітня 2008 року, неправомірною, зобовязати старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 зняти арешт та заборону здійснювати відчуження з нерухомого майна ОСОБА_2, а саме: 11/200 частини квартири АДРЕСА_2, накладені постановою АН № 318678 від 25 квітня 2008 року та зареєстровані на підставі її копій АН № 318678 від 25 квітня 2008 року, АН № 318680 від 25 квітня 2008 року.

Ухвалою суду від 29.01.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 07.02.2018 року.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_7Л (по довіреності від 17.11.2017 року) скаргу підтримав, просив її задовольнити. Зазначив, що було накладено арешт на майно заявника постановою АН № 318678 від 25 квітня 2008 року та зареєстровані на підставі її копій АН № 318678 від 25 квітня 2008 року, АН № 318680 від 25 квітня 2008 року. 23.11.2017 року ОСОБА_8 повністю погасив заборгованість перед стягувачем та станом на день подання скарги боргу немає. Зазначив, що 08.12.2017 року звертались до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про скасування арешту, проте лише 19.01.2018 року вони отримали відповідь про відмову за підписом начальника відділу ДВС. Посилався на те, що таку відмову вважають неправомірною та такою, що порушує законні права та інтереси заявника. Вважає, що існують усі підстави для скасування арешту майна. Додатково повідомив, що у подальшому 19.12.2017 року постановою державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 було накладено арешт на кошти боржника, що містяться на його рахунку №3087. З урахуванням викладеного, просив задовольнити скаргу.

Старший державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4, яка також діяла в інтересах Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, в судовому засідання заперечувала проти задоволення скарги у звязку з її необґрунтованістю та недоведеністю. Зазначила, що виходячи з матеріалів виконавчого провадження №28855846 з приводу виконання виконавчого листа №АЄ-7, виданого 29.04.2003 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів, боржником не надавалась квитанція про оплату ним аліментів, тому вона зробила висновок, що ОСОБА_8 не сплачує кошти та накладено арешт. Не заперечувала, що 11.12.2017 року до відділу ДВС надходила заява про скасування арешту та боржником було повідомлено про відкритий рахунок у банку на суму коштів 5000 грн.. Проте, начальником ДВС було прийнято рішення не знімати арешт з майна боржника, оскільки наявність на рахунку коштів на суму 5000 грн. не забезпечує виконання рішення суду у повному обсязі, аліменти повинні сплачуватися до 19.01.2020 року. З огляду на це вважає, що рішення начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про відому у знятті арешту є правомірним та законним. Крім того, зазначила, що начальник не виносив окремий процесуальний документ, а була лише відповідь у формі листа. У частині вимог заявника щодо зняття арешту, то вважає, що це питання має бути вирішене судом на його розсудом.

ОСОБА_5 до судового засідання не зявилася. Про час та місце проведення судового засідання сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обстави суд вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, ОСОБА_5, повідомлених належним чином.

Дослідивши матеріали заяви суд проходить до висновку про часткове задоволення скарги.

Судом встановлено, що у провадженні Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2

Державним виконавцем у виконавчому провадженні була призначена ОСОБА_9 Постановою від 25.04.2008 року серія АН № 318678, було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, а саме: 11/200 частини квартири АДРЕСА_3.

При цьому згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 104011382 від 16 листопада 2017 року на 11/200 частини квартири АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_2, накладено арешт:

Першою одеською державною нотаріальною конторою (зареєстровано 13.06.2008 р. за № 7389232) на підставі постанови Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області АН № 318678 від 25 квітня 2008 року;

Одеською філією державного підприємства «Інформаційний цент» Міністерства юстиції України (зареєстровано 22.07.2008 р. № 7605513) на підставі постанови Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області АН № 318680 від 25 квітня 2008 року, що є копією постанови АН № 318678 від 25 квітня 2008 року, якою безпосередньо накладені арешт на заборона щодо відчуження майна ОСОБА_2: 11/200 частини квартири АДРЕСА_3

У подальшому державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 28855846 було замінено на ОСОБА_4.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 20.11.2017 року заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_5 складала 8 810 грн. 00 коп.

23 листопада 2017 року Боржник погасив свою заборгованість перед Стягувачем шляхом переказу грошових коштів у розмірі 10 583,08 грн. засобами поштового звязку (копія квитанції додається).

18 січня 2018 року Боржником на імя Стягувача також були перераховані грошові кошти у сумі 3 400 грн., що свідчить про виконання Боржником свого зобовязання щодо сплати аліментів.

Станом на момент розгляду даної скарги у ОСОБА_2 перед ОСОБА_5 заборгованість відсутня.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до довідки № 185-42490/17 від 05 грудня 2017 року, виданої ПАТ «Кредобанк» на імя ОСОБА_2 відкрито рахунок № 3087, на якому розміщена грошова сума у розмірі 5 000 (пять тисяч) грн., з якого можуть бути списані грошові кошти у випадку невиконання ОСОБА_2 свого зобовязання, що є нічим іншим як засобом його забезпечення

08 грудня 2017 року представником Боржника подано через канцелярію Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області заяву про скасування арешту майна з підстав, зазначених вище.

Лише 19 січня 2018 року представнику заявника з пропуском встановленого строку було повідомлено про відмову у задоволенні відповідної заяви у звязку з відсутністю у матеріалах виконавчого провадження інформації щодо наявності інших способів забезпечення виконання рішення ніж звернення стягнення на майно боржника. Дане повідомлення № 711 від 19 січня 2018 року підписане начальником Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» однією з засад виконавчого провадження визначено розумність строків виконавчого провадження.

Також у статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

У разі встановлення виконавцем факту відсутності підстав для зняття арешту з усього майна (його частини) боржника, у ті ж самі строки (не пізніше наступного робочого дня після надходження відповідної заяви з копіями документів) виконавцем повинна бути підготовлена письмова відмова у проведенні виконавчої дії.

Тим не менше, така відмова здійснена не безпосередньо державним виконавцем, а начальником відділу.

Враховуючи те, що ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено зобовязання начальника відділу розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання щодо зняття арешту, то вимоги заявника в частині визнання відмови начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Суд звертає увагу сторін, що хоча в діях (бездіяльності) державного виконавця вбачаються порушення вимог закону, що призвели до порушення охоронюваного права та інтересу Боржника, проте заявником не ставиться вимога про визнання дій старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 неправомірними.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Таким чином, вказаною нормою закону передбачена можливість зняття арешту з майна боржника в разі погашення ним заборгованості по сплаті аліментів, які є періодичними платежами, а тому дані обставини дозволяють дійти висновку про те, що вимоги заявника, викладені у заяві про скасування арешту майна від 07 грудня 2017 року були обґрунтованими, оскільки не зняття арешту з належного ОСОБА_2 нерухомого майна порушує його право власності щодо нього. На момент розгляду справи у боржника відсутня заборгованість по виконавчому провадженні ВП № 28855846.

Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їхні права чи свободи.

Така скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 124 Конституції України, ст.ст.2, 4, 10, 12, 48, 76, 81, ч.1 223, 258, 259, 260, 263, 268, 447, 450-451 ЦПК України; ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 1, 2, 10, 13, 18, 57, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 (ІПН, АДРЕСА_4) на дії державного виконавця, зацікавлені особи: Начальник Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 (65023, місто Одеса, вул.. Пастера, 58), Старший державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 (65023, місто Одеса, вул.. Пастера, 58), ОСОБА_5 (65000, місто ОСОБА_1, вул.. скісна 37 кв 18) - задовольнити частково.

Зобовязати старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 зняти арешт та заборону здійснювати відчуження з нерухомого майна ОСОБА_2 (ІПН), а саме: 11/200 частини квартири АДРЕСА_5, накладені постановою АН №318678 від 25.04.2008 року, та зареєстровані на підставі її копій АН №318678 від 25.04.2008 року, АН №318680 від 25.04.2008 року.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Повний текст ухвали складено 13.02.2018 року.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_10