Справа № 214/6029/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 січня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Усік М.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з початку 2010 року по 25.10.2013 року проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час спільного проживання у них народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному моєму утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач з моменту фактичного припинення відносин зовсім не бере участі у вихованні та утриманні дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 1,2,3,4,5 ст. 150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загально-середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування що до неї. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень, вона, позивачка, одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 2000 гривень щомісячно. Також, відповідно до сімейного законодавства, батьки рівні у своїх обовязках щодо утримання дітей. Таким чином, при сплаті позивачем аліментів на рівні 2000 грн. щомісячно, вважає, що забезпечується їхня рівність при несенні обовязку утримання дитини. Крім цього, відповідно до вимог Сімейного кодексу України (ст. 182-184), вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, позивач інших утриманців не має, працездатний, його стан здоровя дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. При цьому пояснила, що відповідач працює неофіційно. В шлюбі не перебуває, інших дітей не має, його батько помер. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: довідка (а.с.3), свідоцтво про народження (а.с.5).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: довідка (а.с.3), свідоцтво про народження (а.с.5), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме батьківство відповідача відносно дитини ОСОБА_3 та проживання дитини разом з позивачкою.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази: довідку (а.с.3), свідоцтво про народження (а.с.5) допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Сторони по справі є батьками дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається зі свідоцтва (а.с.5). Дитина проживає з позивачкою, на утримання дитини відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, що встановлено поясненнями позивачки, довідкою (а.с.3).

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 ч.1 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки дитина проживає з позивачем, а відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2000 грн.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 180 - 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265, 280, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісяця, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 20 жовтня 2017 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 29 січня 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов