Справа № 192/1917/17
Провадження № 2/192/112/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Сачвукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 04 грудня 2013 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві, а відповідно до п.2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 зазначених Умов та Правил, відповідач також надала згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і надав право на зменшення/збільшення в будь-який момент кредитного ліміту.

В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 27 липня 2017 року утворилася заборгованість в сумі 62354 гривні 96 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 4570 гривень 22 копійки, по процентам за користування кредитом в розмірі 50942 гривні 78 копійок, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3396 гривень 49 копійок, а також зі штрафу у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 2945 гривень 47 копійок, які в добровільному порядку ОСОБА_1 не сплачує, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 померла 12 липня 2014 року, що підтверджується актовим записом про смерть № 151 від 16 липня 2014 року (а.с.52).

Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.50), в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, з 15 грудня 2017 року ЦПК України набрав чинності в новій редакції.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксуваннясудового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа є малозначною

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до наступного висновку.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 04 грудня 2013 року підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка складає між ним та банком договір про надання банківських послуг та отримав в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Актовим записом про смерть №151 від 16 липня 2014 року підтверджується, що ОСОБА_1 померла 12 липня 2014 року (а.с.52), а позивач з позовом до суду звернувся 07 листопада 2017 року.

Частиною 4 ст. 25 ЦК України передбачено, що в момент смерті фізичної особи припиняється її цивільна правоздатність, а відповідно припиняється і цивільна процесуальна дієздатність. Проте, у звязку зі смертю боржника в кредитних правовідносинах має місце перехід обов'язків боржника до його спадкоємців, а нормами матеріального права визначено порядок пред'явлення вимоги кредитора до спадкоємців та обов'язки останніх.

Так, статтею 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Крім того, виходячи з аналізу ст. 55 ЦПК України передумовою процесуального правонаступництва є перехід суб'єктивного права від однієї особи до іншої в матеріальному праві, а одним із суб'єктів такої заміни у матеріальному праві має бути особа, яка за життя була стороною або третьою особою в цивільному процесі, оскільки до правонаступника переходять всі процесуальні права та обов'язки правопопередника.

З огляду на те, що судом було отримано відомості про смерть відповідача (а.с.52), а суд самостійно позбавлений можливості здійснювати збір доказів у справі, в тому числі виявляти та залучати до участі у справі спадкоємців в якості відповідачів, а також уточнювати позовні вимоги позивача, тому суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а відповідно до п.1 зазначеної частини та статті суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини.

За викладених обставин, виходячи з характеру спірних правовідносин та відсутності прямої норми щодо підстав закриття провадження у справі у разі пред'явлення позову після смерті фізичної особи, то з врахуванням положень ч.9 ст.10 ЦПК України підлягають застосуванню правила п.1 та п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Таким чином, під час розгляду справи з наданих суду доказів було встановлено, що померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, доказів відкриття спадкової справи позивачем не надано, що є підставами для закриття провадження у справі відповідно до п.1 та п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 255 ЦПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Пунктом 5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись п.1 та п.7 ч.1 ст.255, ст.256, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Повернути публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» судовий збір, сплачений згідно платіжного доручення №PROM7B85HX від 17 жовтня 2017 року (805012/0305/37916143) в розмірі 1600 гривень 00 копійок.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складений 30 січня 2018 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина