Провадження № 22-ц/790/644/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Карімової Л.В., Кружиліної О.А.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2017 року про забезпечення позову у цивільній справі № 638/12250/17 (суддя Семіряд І.В.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ ML, 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В. реєстраційний номер НОМЕР_1.

05 вересня 2017 року ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на:

- автомобіль MERCEDES-BENZ ML, 350. 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ЛЕЕКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_1

- в порядку забезпечення позову передати ОСОБА_3 на відповідальне зберігання автомобіль MERCEDES-BENZ ML, 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_1

- трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2;

- 1/2 трикімнатної квартиру за адресою: АДРЕСА_1;

- машиномісце АДРЕСА_3;

- машиномісце АДРЕСА_4;

- нежитлове приміщення, технічного поверху АДРЕСА_5;

- нежитлове приміщення, технічного поверху АДРЕСА_6

В обгрунтування заяви зазначає, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на транспортний засіб.

У квітні 2017 року між нею та ОСОБА_1 було досягнуто згоду щодо розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля MERCEDES-BENZ ML, 350 - від 22 жовтня 2016 року. У зв'язку з цим, відповідачу були передані грошові кошти у сумі вартості автомобіля - 44 тисячі доларів США. ОСОБА_1, у свою чергу, прийняв на себе зобов'язання повернути у її власність вищезазначений автомобіль, однак досі автомобіль ним не повернутий. Таким чином, наразі у нього знаходяться і автомобіль, і грошові кошти за автомобіль. Більш того, відповідач зі свого боку не чинить жодних дій аби повернути їй автомобіль, навпаки перешкоджає цьому. Зокрема, в іншій судовій справі (№ 646/2463/17) з незрозумілих причин повністю визнав позовні вимоги, чим погодився з тим, що договір, який був укладений між ними у жовтні 2016 року, є недійсним. Таким чином, він надав згоду на передачу права власності на автомобіль не їй, а сторонній особі. У зв'язку з цим, у неї виникають обґрунтовані сумніви, з приводу того, що автомобіль або гроші, які були передані за нього, будуть повернуті ОСОБА_1

Крім того, заявник вказує, що гарантія виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог може бути забезпечена шляхом вжиття наступних заходів забезпечення позову: по-перше, накладений арешту на автомобіль MERCEDES-BENZ ML, 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ЛЕЕКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В. реєстраційний номер НОМЕР_1, оскільки відповідач не має наміру повертати автомобіль, при цьому може здійснити відчуження транспортного засобу на користь третіх осіб за час розгляду даної справи судом.

по-друге, передачі автомобіля MERCEDES-BENZ ML, 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтва про державну реєстрацію та ключі від автомобіля на відповідальне зберігання третій незацікавленій особі - ОСОБА_3, письмова згода якої додається. Необхідність вжиття такого заходу забезпечення позову викликана тим, що автомобіль є об'єктом підвищеної небезпеки та у разі невжиття заходів забезпечення позову не виключено, що за його участю може трапитися дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої його буде пошкоджено чи навіть приведено у непридатний для використання стан, що не підлягає відновленню, що зробить неможливим виконання рішення суду.

По-третє, у випадку, якщо фізичної можливості повернути автомобіль не буде, необхідно накласти арешт на інше майно відповідача, забезпечивши можливість компенсації суми вартості автомобіля.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2017 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково; вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- автомобіль MERCEDES-BENZ ML, 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1.

- трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З виділених матеріалів вбачається, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль.

05 вересня 2017 року позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову.

На час розгляду справи № 638/12250/17 в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року, заяву ОСОБА_4 задоволено та в порядку забезпечення позову накладено арешт на автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_1

В порядку забезпечення позову передано ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час розгляду справи на відповідальне зберігання автомобіль марки MERCEDES-BENZML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований на іям ОСОБА_1

В порядку забезпечення позову передано ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час розгляду справи на відповідальне зберігання Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіль марки MERCEDES-BENZML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_8

Ухвала суду в частині передачі спірного автомобіля на відповідальне зберігання була виконана за участі державних виконавців 13 квітня 2017 року, тобто з 13 квітня 2017 року в рамках цивільної справи № 646/2463/17 було вилучено з володіння та користування ОСОБА_1 спірний автомобіль та передано його на відповідальне зберігання.

Наступного дня після вилучення автомобіля, 14 квітня 2017 року ОСОБА_1 отримано від Крохмаль кошти в розмірі 44 тис. доларів США в якості часткової компенсації за вилучений автомобіль, що підтверджується відповідною розпискою.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, посилаючись на ст.ст. 151, 152, ЦК України, виходив з того, що між сторонами виник спір з приводу купівлі-продажу автомобіля, відповідач ОСОБА_1 отримав зазначені кошти, що підтверджується розпискою, однак автомобіль позивачу не повернув. Відповідно до інформації регіонального сервісного центру МВС в Харківській області, спірний автомобіль MERCEDES-BENZ ML, 350, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить відповідачу, є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову у зазначеній справі може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, очевидно (явно) може бути заподіяно шкоду правам та законним інтересам позивача, у зв'язку з чим суд вважав за необхідне накласти арешт на вказаний автомобіль. Також суд вважав, що необхідно накласти арешту на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2, що також належить відповідачу, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна від 07 липня 2017 року № 91466373, оскільки, якщо відповідач вже відчужив автомобіль, якщо у нього не буде можливості повернути автомобіль, накладення арешту на інше майно відповідача, забезпечить можливість компенсації суми вартості автомобіля. Не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_2 щодо передачі ОСОБА_3 на відповідальне зберігання спірний автомобіль, оскільки не відповідає обставинам справи і вимогам закону, ОСОБА_3 не є стороною у справі, задовольняючи заяву про забезпечення позову в такий засіб, судом порушаться права власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним майном.

Апеляційний суд вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Арешт майна є мірою, що забезпечує інтереси громадян, організацій та держави у випадках, передбачених законом. Власне арешт майна полягає: 1) у проведенні його опису, 2) оголошенні заборони розпоряджатися ним, 3) обмеженні права користування майном, 4) вилученні у боржника та передаванні на зберігання іншим особам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи, зокрема може відчужити майно, а тому підставою забезпечення позову є саме обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 зазначає, що відповідач не чинити жодних дій щодо повернення автомобілю та володіючи свідоцтвом про право власності може розпорядитись спірним автомобілем. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не міг повернути автомобіль оскільки 13 квітня 2017 року його було вилучено та передано на відповідальне зберігання згідно ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2017 року у справі № 646/2463/17. Крім того, свідоцтво про реєстрацію було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7

Також з матеріалів справи вбачається, що передача грошових коштів за автомобіль здійснено не в повному обсязі. Виділені матеріали не містять доказів, що у квітні 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було досягнуто згоди щодо розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу та відповідач зобов'язався повернути автомобіль. Передача грошових коштів здійснювалась за вилучення автомобілю.

Обґрунтованих припущень, що ОСОБА_1 має намір або можливість відчужити спірний автомобіль, матеріали справи не містять.

Позивачем у заяві про забезпечення позову не надано обґрунтованих припущень на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та необхідність забезпечення позову шляхом саме накладення арешту на автомобіль. Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначила щодо сумнівів про повернення грошових коштів за автомобіль, але з відповідними позовними вимогами до суду не зверталась.

Крім того, забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на квартиру, суд першої інстанції не врахував, що заявлений позивачем спосіб забезпечення позову шляхом накладення саме арешту на квартиру не відповідає принципу співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам. З позовними вимогами щодо компенсації вартості автомобіля, як зазначено в заяві про забезпечення позову, позивач до суду не звертався. Зазначений вид забезпечення позову обмежує ОСОБА_1 у користування та володінні належною йому на праві власності квартирою.

Зважаючи на те, що позивачами не доведено наявність підстав, які б свідчили про існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду у цій справі, ухвала суду першої інстанції в частині задоволення заяви про забезпечення позову не відповідає вимогам закону та обставинам справи і тому є підстави для її зміни відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2017 року змінити.

У задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в частині накладення арешту на автомобіль MERCEDES-BENZ ML, 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ЛЕЕКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 та трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 - відмовити.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Повне судове рішення буде складено 29 січня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий -

Судді :

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2018 року.