Справа № 180/650/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - Хомченко С.І.

за участю секретаря- Назаренко А.В.

за участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:територіальна громада м. Марганця в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округа Дніпропетровської області ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа:територіальна громада м. Марганця в особі: Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування позову посилається на те, що його двоюрідний дядько, по лінії матері - ОСОБА_5, ОСОБА_6 за життя значився зареєстрованим та постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1.

23 лютого 2015 року ОСОБА_6І помер, після його смерті відкрилася спадщина на вищевказану квартиру.

Він являється спадкоємцем пятої черги за законом, оскільки є родичем 5 ступеню споріднення з померлим ОСОБА_6

Його мати ОСОБА_5 приходилася померлому двоюрідною сестрою по лінії матері, оскільки мати його матері, його бабуся ОСОБА_7 та мати ОСОБА_6 ОСОБА_8, були рідними сестрами.

У встановлений законом шестимісячний строк він звернувся до Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки спадкоємці першої, другої, третьої та четвертої черги за законом відсутні. Отже він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 Проте приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 йому було відмовлено у видачі у звязку з відсутністю документів, які підтверджували б родинні відносини між ним та померлим ОСОБА_6.

У звязку з цим він звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних стосунків. Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської област від 09.02.2016 року встановлено факт родинних стосунків між ним та його двоюрідним дядьком по лінії матері ОСОБА_6. Зазначеним рішенням також встановлено родинні стосунки між ним та його матірю ОСОБА_5, оскільки реєстраційними органми бюули допущені помилки у написанні їхніх прізвищ.

Вказане судове рішення, правовстановлюючі та інші документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину, ним були подані нотаріусу. Однак нотаріус ОСОБА_3 своєю постановою від 23.02.2016 року знову відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право установчий документ на квартиру АДРЕСА_1, а саме свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом приватизації Марганецького міського комунального підприємства «Житлове господарство» від 28.03.2013 року ОСОБА_6 не було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У звязку з чим він змушений звернутися до суду з вказаним позовом виходячи з того,що 28 березня 2013 року органом приватизації Марганецької міської ради Марганецьким міським комунальним підприємством «Житлове господарство» видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2.

Згідно свідоцтва, співвласниками вказаної квартири були ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_9, по ? частці кожний. Проте після отримання свідоцтва, останні не зареєстрували його у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

20 грудня 2014 року ОСОБА_9 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_2.

Спадкоємцем першої черги, який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_9 був її чолові ОСОБА_6, інших спадкоємців не було.

14.02.2015 року помер ОСОБА_6 і він прийняв спадщину, яка відкрилася після його смерті у вигляді належної йому на праві власності ? частини квартири по вул. Металургів 7/4 в м. Марганці Дніпропетровської області, а також успадкованої, але не оформленої померлим ОСОБА_6, після смерті його дружини ОСОБА_9 ? частини вищезазначеної квартири. Оскільки Державний реєстратор не може зареєструвати право власності за померлим, а він не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_6, вимушений звернутися з позовом до суду.

Так як на даний час він не може надати до нотаріальної контори зареєстрований у державному реєстрі правоустановчий документ про право власності на вищезазначену квартиру, то відповідно до норм ЦК України, до нього переходить право власності на належне померлому ОСОБА_6 нерухоме майно.

Згідно звіту про оцінку майна від 23.02.2016 року, виконаного субєктом оціночної діяльності ОСОБА_10, вартість квартири АДРЕСА_3 41690 гривень.

Від нотаріуса ОСОБА_3 йому стало відомо про те, що ОСОБА_2, який є відповідачем за його позовом, звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 оскільки також вважає себе спадкоємцем. Просить суд визнати за ним, ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_4, яка належала його двоюрідному дяді по лінії матері ОСОБА_6 : ? частина на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 28 березня 2013 року, виданого органом приватизації Марганецької міської ради ММКП «Житлове господарство та ? частинав порядку спадкування за законом після за законом після смерті дружини ОСОБА_6 СвівтланиМихайлівни, померлої 20 грудня 2014 року та на грошові кошти, які зберігаються в філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний Ощаддний банк України» в сумі 8345,40 грн.

20 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округа Дніпропетровської області ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В ході судового розгляду позивач ОСОБА_2 учточнив позовні вимоги. В обґрунтування своїх позовних вимог в уточненій позовній заяві позивач посилається на те, що 23.02.2015 року помер його двоюрідний дядько по материнській лінії ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому рухоме та нерухоме майно, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 та грошові кошти, які зберігаються в філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний Ощадний банк України» в сумі 8345,40 грн.

Він являється спадкоємцем пятої черги за законом, оскільки є родичем 5 ступеню споріднення з померлим ОСОБА_6

Звернувшись до приватного нотаріуса Маргнанецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову в оформленні такої, оскільки не підтверджений факт родинних відносин.

Рішенням Марганецького міського суду від 31.03.2016 року встановлений факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що померлий ОСОБА_6 є його двоюрідним дядьком.

Після чого він знову звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_3 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відповідь про відмову в оформленні спадщини з тих підстав, що право установчий документ на вищевказану квартиру, а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 28.03.2013 року органом приватизації Марганецького міського комунального підприємства «Житлове господарство» не було зареєстроване ОСОБА_6 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_6 також являється двоюрідним дяьком і ОСОБА_1, який є відповідачем за його позовом. ОСОБА_1 мав право на пяту чергу спадкоємців за законом, проте прийняти спадщину не бажає. Таким чином він являється єдиним спадкоємцем на спадкове майно ОСОБА_6, померлого 23.02.2015 року. Просить суд визнати на ним, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом на: квартиру АДРЕСА_5; грошові кошти, які зберігаються в філїї Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний Ощадний банк України» в сумі 8345, 40 грн.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Позовні вимоги відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 не визнає, в їх задоволені просить відмовити, оскільки ОСОБА_2 не являється родичем померлого ОСОБА_6

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_11 - у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Позовні вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_1 не визнав, в їх задоволенні просив відмовити.

Представник третьої особи: Марганецької міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_12- надала суду заяву про розгляд справи без її участі, за наявними матеріалами та відповідно до чинного законодавства. Рішення ухвалити на розсуд суду.

Третя особа - приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округа Дніпропетровської області ОСОБА_3 - надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа - ОСОБА_4 та її представник - ОСОБА_13 у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили, письмових заяв від них не надходило.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встанов-леному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

У судовому засіданні встановлено, що позивач за первісним позовом ОСОБА_14 та відповідач ОСОБА_2 приходилися двоюрідними племінниками ОСОБА_6, а він приходився їм двоюрідним дядьком, що підтверджується рішеннями Марганецького міського суду (т. 1, а.с. 11-12, т. 2, а.с. 7-9).

23 лютого 2015 року ОСОБА_6, помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_15 1-КИ № 615161, виданого 24 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 128 ( а.с. 4).

За життя ОСОБА_6 значився зареєстрованим та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою ММКП «Житлове господарство за № 989 від 10.03.2016 року ( а.с. 8).

При житті ОСОБА_6, 27 грудня 1985 року уклав шлюб із ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу III-КИ № 441853, виданого міським відділом запису актів громадянського стану м. Марганця Дніпропетровської області, актовий запис № 561 ( а.с. 6).

У березні 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_9 приватизували квартиру АДРЕСА_1, в якій вони проживали і органом приватизації Марганецького міського комунального підприємства «Житлове господарство» від 28.03.2013 року їм відповідно було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: на квартиру № 4, що розташована в м. Марганці, вулиця Металургів, будинок № 7, Дніпропетровської області.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 березня 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_9 були співвласниками вказаної квартири , кожному із них належало по ? частці ( а.с. 10).

Однак, після отримання зазначеного свідоцтва, ні Баєв, ні його дружина - ОСОБА_9, не зареєстрували його у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

20 грудня 2014 року ОСОБА_9 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_15 1-КИ № 600470, виданого 22 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 793 ( а.с. 5).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири по вул. Металургів, 7/4 в м. Марганці Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають за законом той з подружжя? який його пережив. Отже, спадкоємцем першої черги, який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_9, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, був її чоловік ОСОБА_6. Інших спадкоємців не було.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а оскільки ОСОБА_6 постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмові від спадщини, він прийняв спадщину. Таким чином ОСОБА_6 був власником квартири АДРЕСА_2.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне йому рухоме та нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 та грошові кошти, які зберігаються в філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний Ощаддний банк України» в сумі 8345,40 грн.

Як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 являються спадкоємцями пятої черги за законом, оскільки є родичами 5 ступеню споріднення з померлим ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Сторони по справі, як двоюрідні племінники померлого, відносяться до пятої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_6, спадкоємці першої, другої, третьої та четвертої черги за коном відсутні.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 вважаючи себе єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, у встановлений законом шестимісячний строк, звернувся до Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки спадкоємці першої, другої, третьої та четвертої черги за законом були відсутні.

Проте, приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його двоюрідного дядька по лінії матері ОСОБА_6, померлого 23 лютого 2015 року.

З постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій від 23.02.2016 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_6, померлого 23.02.2015 року, залишилось спадкове майно, а саме: квартира № 4, що розташована: Дніпропетровська область, місто Марганець, вулиця Металургів, будинок № 7. На підставі заяви ОСОБА_1 від 15.06.2015 року за № 77 про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального кругу Дніпропетровської області була заведена спадкова справа за № 35/2015. Після закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини на адресу нотаріуса від ОСОБА_1 було подано заяву з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом, а оскільки у спадковій справі були відсутні документи, які могли б підтвердити факт його родинних відносин з померлимвстанов, нотаріусом винесено Постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, в якій останньому надавалось розяснення про можливість звернення до суду для встановлення факту родинних відносин з померлим. 23.02.2016 року нотаріусом від ОСОБА_1 було отримано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин по справі № 180/78/16-ц від 09.02.2016 року, яке набрало законної сили 22.02.2016 року. До заяви спадкоємцем були долучені правовстановлюючі документи. Оглянувши наданий правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом приватизації Марганецького міського комунального підприємства «Житлове господарство» від 28.03.2013 року на квартиру за № 4, що розташована: Дніпропетровська область, місто Марганець, вулиця Металургів, будинок № 7, нотаріусом виявлено відсутність проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України. У звязку з зазначеним, видати свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: на вищевказану квартиру, нотаріус вважала неможливим з тих підстав, що ОСОБА_6 зобовязаний був зареєструвати свідоцтво про право власності на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до вимог ст.182 ЦК України. Отже видати свідоцтво про право на спадщину після смерті двоюрідного дядька ОСОБА_1 по лінії матері - ОСОБА_6, померлого 23.02.2015 року неможливо, оскільки відповідно до п. 1 статті 49 ЗУ «Про нотаріат» вчинення такої дії суперечить законодавству України і є підставою для відмови у вчинені нотаріальної дії ( а.с.7).

Рішенням Марганецького міського суд Дніпропетровської області від 09 лютого 2016 року по справі № 180/78/16-ц, яке набрало законної сили 22.02.2016 року, було встановлено факт родинних відносин між фізичними особами, а саме:

-що померла 15 січня 2007 року ОСОБА_5 ( актовий запис про смерть № 17 від 16 січня 2007 року) є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.;

-що померлий 23 лютого 2015 року ОСОБА_6 ( актовий запис про смерть № 128 від 24 лютого 2015 року) є двоюрідним дядьком по лінії матері ОСОБА_5, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 11-13).

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 у своїй позовній заяві зазначає, що після смерті ОСОБА_6 він прийняв спадщину, яка відкрилася після його смерті у вигляді належної йому на праві власності ? частини квартири по вул. Металургів 7/4 в м. Марганці Дніпропетровської області, а також успадкованої, але не оформленої померлим ОСОБА_6, після смерті його дружини ОСОБА_9, ? частини вказаної вище квартири, а оскільки Державний реєстратор не може зареєструвати право власності за померлим, а він не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_6, то вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без змін її цільового призначення в обсязі та на умовах встановлених для попереднього землевласника. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною.Оскільки на даний час він не може надати до нотаріальної контори зареєстрований у державному реєстрі правовстановлюючий документ про право власності на вищезазначену квартиру, то відповідно до норм ЦК України, до нього переходить право власності на належне померлому ОСОБА_6 нерухоме майно.

Згідно звіту про оцінку майна від 23.02.2016 року, виконаного субєктом оціночної діяльності ОСОБА_10, вартість квартири АДРЕСА_3 41690, 00 гривен ( а.с. 15)..

Саме від нотаріуса позивачу за первісним позовом ОСОБА_1М стало відомо про те, що ОСОБА_2, який є відповідачем за первісним позовом, також звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, оскільки також вважає себе спадкоємцем.

Судом також встановлено, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 також звертався до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки спадкоємці першої, другої, третьої та четвертої черги за законом були відсутні, він та ОСОБА_1 являються спадкоємцями пятої черги за законом, оскільки є родичами 5 ступеню споріднення з померлим ОСОБА_6 Оскільки ОСОБА_1 не бажав прийняти спадщину, він вважав себе єдиним спадкоємцем на спадкове майно ОСОБА_6 ҐВ.

Звернувшись до приватного нотаріуса Маргнанецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину,за законом після померлого 23.02.2015 року ОСОБА_6, ОСОБА_2 отримав відмову в оформленні такої, оскільки не підтверджений факт його родинних відносин з померлим ОСОБА_6 та у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що міг би підтвердити право власності та належність належного майна спадкодавцеві( справа № 180/658/16-ц, а.с.10).

З рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31.03.2016 року, яке набрало законної сили 12.04.2016 року , вбачається, що судом встановлено факт родинних відносин, що померлий 23.092.2015 року ОСОБА_6 є двоюрідним дядьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( справа № 180/658/16-ц, а.с. 7-9).

Впродовж останній знову звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_3 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відповідь про відмову в оформленні спадщини з тих підстав, що правоустановчий документ на вищевказану квартиру, а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 28.03.2013 року органом приватизації Марганецького міського комунального підприємства «Житлове господарство» не було зареєстроване ОСОБА_6 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Інформацією, наданою приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 підтверджується, що після смерті ОСОБА_6, померлого 23.02.2015 року, залишилося спадкове, яке складається з: квартири АДРЕСА_2 та грошових коштів, які зберігаються в філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний Ощадний банк України» в сумі 8345,40 грн. Зазначено, що наявність грошових коштів за спадкодавцем було встановлено після одержання відповіді на запит, який було зроблено нотаріусом 23.02.2016 року до ПАТ «Державний Ощадний банк України» за усним клопотанням спадкоємця ОСОБА_1, яка надійшла - 25.04.2016 року ( а.с. 71).

Таким чином, аналізуючи здобуті по справі докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_1 та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 задовольнити частково, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності , за кожним окремо, на ? частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 та на ? частину грошових коштів, які зберігаються в філії Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», компенсаційний рахунок № 915511526, за кожним, в порядку спадкування за законом, після померлого 23 лютого 2015 року двоюрідного дядька ОСОБА_6 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог позивача за первісним позовом ОСОБА_1 та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. 1261,1265, 1268 ЦК України, та ст. ст. 4,10,12,13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6, та на ? частину грошових коштів, які зберігаються в Філії Дніпроптеровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», компенсаційний рахунок № 915511526, в порядку спадкування за законом після померлого 23 лютого 2015 року двоюрідного дядьки ОСОБА_6.

В решті позову відмовити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6, та на ? частину грошових коштів, які зберігаються в Філії Дніпроптеровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», компенсаційний рахунок № 915511526, в порядку спадкування за законом після померлого 23 лютого 2015 року двоюрідного дядьки ОСОБА_6.

В решті позову відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко