Постанова

Іменем України

08 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 182/2718/16-ц

провадження № 61-31906св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - територіальна громада в особі Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року у складі судді Барильської А. П.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області та просив визначити додатковий строк протягом трьох місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, особа, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2, оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що права ОСОБА_2 порушено оскаржуваним рішенням.

У квітні 2017 року ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання відкриття апеляційного провадження, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 на час розгляду позовної заяви ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання, визнання права спадкування за законом, а тому вважає, що її права порушено оскаржуваним рішенням.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядається спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

30 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року, апеляційний суд, мотивував свою ухвалу тим, що ОСОБА_2 не має передбаченого статтею 292 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) права на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду.

Однак, відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» судам роз'яснено, що при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Апеляційний суд, пославшись на положення вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ апеляційному порядку», вчинив процесуально дію, яка не передбачена статтями 292, частиною третьою статті 297 ЦПК України, а саме відмовив у відкритті провадження, а не у прийнятті апеляційної скарги. При цьому не врахував різні процесуальні наслідки щодо відмови у відкритті апеляційного провадження та відмови у прийнятті апеляційної скарги.

Оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої та апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Частиною четвертою статті 411 ЦПК України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущено тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 400, 406, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду ,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року скасувати.

Передати справу № 182/2718/16-ц до апеляційного суду Дніпропетровської області для вирішення питання відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило