Провадження №2/200/411/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочно)

18 вересня 2017 року суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за договором оренди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 січня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір №41 оренди (найму) приміщень, за яким позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове користування індивідуально-визначене нерухоме майно в адміністративному будинку, а саме прибудові літ. А-7 на пятому поверсі нежитлові приміщення поз. 580, 581 загальною площею 31,5 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, площа ОСОБА_3, буд. 1 за актом приймання-передачі зі строком виконання до 31 грудня 2017 року.

Відповідно до п 3.2 зазначеного правочину сторони обумовили плату за користування обєктом оренди, що складає 3 150,00 гривень в місяць. Пунктом 3.3. Договору (найму) приміщень №41 від 19.01.2015 р. було встановлено, що відповідач за користування обєктом оренди вносить щомісячну орендну плату шляхом її перерахування на рахунок позивача в строк до 5-го (пятого) числа поточного місяця.

Позивач для одержання грошових коштів за договором оренди (найму) приміщень №41 від 19.01.2015 р. надавав відповідачу рахунок, який відповідач не сплатив з невідомих причин, у звязку з чим виник грошовий борг зі сплати орендної плати станом на червень 2016 року та липень 2016 року.

Загальний розмір несплачених відповідачем грошових коштів з орендної плати за користування нежитловими приміщеннями складає:

-за червень 2016 року відповідно до рахунку-фактури №ПД-0000093 від 01 червня 2016 року - 3150 грн.;

-за липень 2016 року відповідно до рахунку-фактури №ПД-0000109 від 01 липня 2016 року - 3150 грн.,

всього (3150 грн + 3150 грн = 6300) 6300 грн.

Окрім того, 31.05.2016 року позивач отримав лист від відповідача про припинення дії Договору оренди (найму) приміщень №41 від 19 січня 2015 року.

За наведених обставин Договір оренди (найму) приміщень №41 від 19 січня 2015 року припинив свою дію 31 липня 2016 року у звязку зі спливом строку, визначеному п. 10.2. цього Договору оренди.

Відповідно до п. 10.2. Договору оренди, кожна із сторін цього договору може відмовитися від договору в будь-який час письмово попередивши про це другу сторону за два місяці. У цьому разі Договір оренди (найму) припиняється зі спливом вказаного строку.

Тобто, позивач та відповідач в укладеному договорі оренди майна передбачили умови припинення дії цього правочину внаслідок спливу строку повідомлення про його припинення.

Пунктом 4.3. цього Договору оренди передбачено, що після закінчення строку оренди чи припинення цього Договору обєкт оренди повертається орендодавцю у триденний строк за актом прийому-передачі, який є невідємною частиною цього Договору. З моменту повернення орендарем орендодавцю обєкту оренди (приміщень) договір оренди (найму) припиняється.

В листі вих. №31/08/2016 від 31 серпня 2016 року про повернення обєкту оренди у звязку зі спливом строку зазначеного в п. 10.2. Договору оренди (найму) приміщень №41 від 19.01.2015 р. містилася вимога позивача про повернення орендованих приміщень за актом приймання-передачі та сплату орендної плати, яка Відповідачем не виконана до цього часу, що завадило Позивачу використовувати приналежне йому майно за прямим призначенням.

Відповідач до цього часу не виконав вимоги п. 4.3. Договору оренди (найму) приміщень №41 від 19.01.2015 р. щодо повернення позивачу орендованих нежитлових приміщень за актом прийому передачі у триденний строк, відлік якого почався з 31 липня 2016 року.

Відповідно до п. 4.4 Договору оренди при поверненні обєкту оренди проводиться його огляд в присутності представників Сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідач на час звернення позивача до суду за захистом своїх прав не повернув останньому предмет договору оренди нежитлові приміщення за актом прийому передачі, чим порушив умови укладеного правочину та права Позивача, які підлягають захисту у судовому порядку.

Пунктом 8.4. Договору оренди (найму) приміщень №41 від 19.01.2015 р. встановлено, що якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення обєкту оренди, який передбачений пунктом 4.3. цього Договору, він сплачує на користь орендодавця неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування обєктом оренди (приміщеннями) за весь час прострочення.

У відповідності до ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Оскільки, строк виконання зобовязання з повернення речі почав свій відлік з 01 серпня 2016 р. Позивач нарахував неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за весь час прострочення, тобто з 01.08.2016 р. по 01.10.2016 р., яка становить (3150 грн + 3150 грн = 6300 грн Х 2 міс = 12 600) 12 600 грн

У цьому разі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойки в розмірі 12 600,00 гривень за прострочення виконання Відповідачем зобов'язання з повернення об'єкта оренди, яка є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За невиконання відповідачем свого обовязку щодо повернення позивачу предмета договору оренди ч. 2 ст. 785 ЦК України передбачена самостійна майнова відповідальність, яка у даному випадку має бути застосована до Відповідача.

У звязку із наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 6 300,00 гривень, неустойки у розмірі 12 600,00 гривень, всього (6 300+ 12 600= 18 900) 18 900,00 гривень та сплачений судовий збір.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надав.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та на підставі положень ст.280-283 ЦПК України розглядається в заочному порядку.

Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений Договір №41 оренди (найму) приміщень, відповідно до умов яких відповідач прийняв у тимчасове користування індивідуально-визначене нерухоме майно в адміністративному будинку: прибудові літ. А-7 на пятому поверсі нежитлові приміщення поз. 580, 581 загальною площею 31,5 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, площа ОСОБА_3, буд. 1 за актом приймання-передачі №1 від 19 січня 2015 року зі строком виконання до 31 грудня 2017 року.

Згідно умов Договору відповідач зобовязаний в безготівковому порядку на поточний рахунок позивача наперед не пізніше 5-го числа кожного місяця здійснювати орендні платежі у розмірі 3 150,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 525-527 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Однак, відповідач, взяті на себе зобовязання по сплаті орендної плати за користування нежитловими приміщеннями за Договором у встановлені строки не виконує, що призвело до виникнення заборгованості.

Відповідачу були виставлені до оплати рахунки-фактури за червень 2016 року №ПД-0000093 від 01 червня 2016 року та за липень 2016 року №ПД-0000109 від 01 липня 2016 року, але на теперішній час відповідачем рахунки не були сплачені у повному обсязі. Відповідач зобовязання за Договором оренди не виконує, орендну плату не сплачує у повному обсязі, тому заборгованість станом на червень 2016 року та липень 2016 року складає 6300 гривень.

Відповідно до п. 10.2. Договору оренди, кожна із сторін цього договору може відмовитися від договору в будь-який час письмово попередивши про це другу сторону за два місяці. У цьому разі Договір оренди (найму) припиняється зі спливом вказаного строку.

Тобто, позивач та відповідач в укладеному договорі оренди майна передбачили умови припинення дії цього правочину внаслідок спливу строку повідомлення про його припинення.

31.05.2016 року позивач отримав лист від відповідача про припинення дії Договору оренди (найму) приміщень №41 від 19 січня 2015 року.

За наведених обставин Договір оренди (найму) приміщень №41 від 19 січня 2015 року припинив свою дію 31 липня 2016 року у звязку зі спливом строку, визначеному п. 10.2. цього Договору оренди.

Пунктом 4.3. Договору оренди передбачено, що після закінчення строку оренди чи припинення цього Договору обєкт оренди повертається орендодавцю у триденний строк за актом прийому-передачі, який є невідємною частиною цього Договору. З моменту повернення орендарем орендодавцю обєкту оренди (приміщень) договір оренди (найму) припиняється.

В листі вих. №31/08/2016 від 31 серпня 2016 року про повернення обєкту оренди у звязку зі спливом строку зазначеного в п. 10.2. Договору оренди (найму) приміщень №41 від 19.01.2015 р. містилася вимога Позивача про повернення орендованих приміщень за актом приймання-передачі та сплату орендної плати, яка Відповідачем не виконана до цього часу, що завадило Позивачу використовувати приналежне йому майно за прямим призначенням.

Відповідач до цього часу не виконав вимоги п. 4.3. Договору оренди (найму) приміщень №41 від 19.01.2015 р. щодо повернення позивачу орендованих нежитлових приміщень за актом прийому передачі №1 від 19 січня 2015 року у триденний строк, відлік якого почався з 31 липня 2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Пунктом 8.4. Договору оренди (найму) приміщень №41 від 19.01.2015 р. встановлено, що якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення обєкту оренди, який передбачений пунктом 4.3. цього Договору, він сплачує на користь орендодавця неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування обєктом оренди (приміщеннями) за весь час прострочення.

Оскільки, строк виконання зобовязання з повернення речі почав свій відлік з 01 серпня 2016 року, тому неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за весь час прострочення у період з 01.08.2016 р. по 01.10.2016 р. становить (3150 грн + 3150 грн = 6300 грн Х 2 міс = 12 600) 12 600 грн

У цьому разі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойки в розмірі 12 600,00 гривень за прострочення виконання відповідачем зобов'язання з повернення об'єкта оренди, яка є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За невиконання відповідачем свого обовязку щодо повернення позивачу предмета договору оренди ч. 2 ст. 785 ЦК України передбачена самостійна майнова відповідальність, яка у даному випадку має бути застосована до відповідача.

У відповідності до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до положень ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язань не допускається.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за червень 2016 року та липень 2016 року у розмірі 6 300,00 гривень, неустойки у період з 01.08.2016 р. по 01.10.2016 р. у розмірі 12 600,00 гривень, всього (6 300+ 12 600= 18 900) 18 900,00 гривень.

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551,21 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за договором оренди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, прож.: 49000, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код 4, р/рахунок 7563 ПАТ КБ «Приват Банк», МФО 305299, прож.: 49055, м. Дніпро, вул. Титова, буд . 18 А, кв. 74) - заборгованість за Договором оренди (найму) приміщень №41 від 19.01.2015 року у розмірі 6 300 грн., неустойку у розмірі 12 600 грн., судовий збір - 551 грн. 21 коп., а всього 19 451 грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі письмової заяви до Бабушкінського районного суду про його перегляд, протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва