Справа № 459/185/18
Провадження № 2-о/459/18/2018
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

17 січня 2018 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Рудаков Д.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання особи такою, що необґрунтовано піддано покаранню позасудовим органом,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся 16.01.2018 року в порядку окремого провадження в суд із заявою, у якій просить визнати його особою, яку необґрунтовано піддано покаранню позасудовим органом і такою, що реабілітовано відповідно до ст.1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Так, у відповідності до ч.ч. 1-3 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про : 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.ч. 1-2 ст. 315 ЦПК України)

З матеріалів справи вбачається, що заява подана з порушенням вимог, передбачених статтею 318 ЦПК України, оскільки заявником в прохальній частині поданої ним заяви не зазначено який саме факт слід встановити та з якою метою, в заяві не зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт докази, що підтверджують факт. Також заявником до заяви не додано докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Також заявником не дотримано вимог ч. 4, 5 ст.95 ЦПК України, згідно яких копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім цього, заявником не сплачено судовий збір у розмірі, визначеному п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 352,40 грн., тому заявник повинен оплатити судовий збір у вказаному вище розмірі та надати суду квитанцію про сплату такого.

Ураховуючи наведене, приходжу до висновку, що заяву слід залишити без руху, а заявнику надати строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву залишити без руху.

Надати заявнику строк у десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

В разі, якщо недоліки не будуть усунені у десятиденний строк з дня отримання заявником ухвали, заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д. І. Рудаков