24.01.2018 227/2956/17
19 січня 2018 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Здоровиці О.В.,
при секретарі Сисенко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заочно, у залі Добропільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадбанк банк України» в особі: філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитом за договором №1821479 від 30.01.2014 року.
В обґрунтування своїх вимог послався на те, що ПАТ «Державний Ощадбанк банк України» уклав з ОСОБА_1 договір №1821479 від 30.01.2014 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 10.02.2014 року на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з відповідачем укладено Додатковий договір №1 до договору , відповідно до п.1.1.4, якого відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 6200,00 грн. зі сплатою 24 % річних за користування кредитом. Банком всі зобов'язання за Договором були виконані належним чином. Але з боку Відповідача наявні порушення кредитного договору. На сьогоднішній день Відповідачем не виконані зобовязання, відповідно до п.4.4., 4.6. Договору, а саме: не сплачені Позивачу грошові кошти. У зв'язку з цим станом на 13.06.2017 року виникла заборгованість в розмірі 11 143,71 грн., яка складається з: 6 194,40 грн. основного боргу; 2 416,24 грн. - заборгованості за відсотками. Також позивач просить стягнути на підставі ст. 625 ЦК України 2 142,37 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 390,70 грн. 3% річних від суми заборгованості. Зазначив, що в даному випадку є порушення інтересів філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», як державної установи, а саме неповернення кредитованих грошових коштів веде до зменшення фінансового стану банку, що позначається на стані кредитних ресурсів банку і веде до зменшення прибутку державної банківської установи. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 11 143,71 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн.
В судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Одночасно з позовом надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача.
Відповідач в судове засідання не зявився повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області веб-порталу Судової влади України. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але повторно не зявився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не надав своїх заперечень проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобовязального права.
Судом встановлено наступне.
Відповідно до укладеного додаткового договору №1 від 10.02.2014 року до договору №1821479 від 30 січня 2014 року між ПАТ «Державний Ощадбанк банк України» та ОСОБА_1, банк відкриває клієнту рахунок, надає платіжну картку, встановлює кредит у сумі 6200,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 24 % річних за користування кредитом і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних (а.с.5).
Отримання коштів відповідачем підтверджується випискою за рахунком ОСОБА_1 за період з 18.02.2014-13.06.2017 року (а.с.11).
Відповідач станом на 13.06.2017 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором укладеним з ОСОБА_1, (а.с.8) вбачається, що станом на 13.06.2017 року існує заборгованість, яка складається з основного боргу (тіло кредиту) в розмірі 6 194,40 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту в розмірі 2 416,24 грн.
За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст..81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.
Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати нараховані на прострочену суму боргу (тіла кредиту) та прострочених процентів та 3% річних за простроченим кредитом та простроченими процентами, надавши відповідний розрахунок (а.с.9-10).
Наданий розрахунок (а.с.9-10) суд вважає правильним.
Зважаючи на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 11 143,71 грн., яка складається з:
6 194,40 грн. основного боргу;
2 416,24 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту;
1 164,55 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту за період з 01 березня 2016 року по 31 травня 2017 року;
977,82 грн. інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам за період з 01 вересня 2014 року по 31 травня 2017 року;
245,40 грн. 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 18.02.2016 р. по 13.06.2017 р.;
145,30 грн. 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 26.08.2014 року по 13.06.2017 року.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, керуючись ст..141 ЦПК України, та враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесений судовий збір в розмірі 1600,00 грн., сплата якого підтверджується доданим до матеріалів справи платіжним дорученням (а.с.1).
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-283, 354 ЦПК України суд -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадбанк банк України» в особі: філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - задовольнити.
6 194,40 грн. основного боргу;
2 416,24 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту;
1 164,55 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту за період з 01 березня 2016 року по 31 травня 2017 року;
977,82 грн. інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам за період з 01 вересня 2014 року по 31 травня 2017 року;
245,40 грн. 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 18.02.2016 р. по 13.06.2017 р.;
145,30 грн. 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 26.08.2014 року по 13.06.2017 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до ч.1 п.15 п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції яка діє з 15.12.2017 року), апеляційну скаргу позивач має право подати до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію рішення направити сторонам.
Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 19 січня 2018 року. Повне рішення буде складено 24 січня 2018 року.
Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.
Суддя О.В. Здоровиця