Провадження №2/155/111/18
Справа №155/2201/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Чонки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Федонюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Галичаниської сільської ради Горохівського району Волинської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 30 жовтня 2017 року.

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина за законом. До складу спадкового майна входить сертифікат на земельну частку (пай). Останній спадщину прийняв шляхом спільного проживання. Проте, позивач оформити спадщину в нотаріальному порядку не може, так як відсутні будь-які правовстановлюючі документи на спадкове майно. Крім того, у вищевказаному сертифікаті неправильно зазначено по батькові його померлу бабу, оскільки там вона значиться «ОСОБА_2», а в свідоцтві по смерть - «ОСОБА_2». У зв'язку з наведеним, позивач просить встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 30 жовтня 2017 року, який виданий на ім'я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім цього, позивач просить визнати за ним право в порядку спадкування за законом п'ятої черги на вищевказану земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак в своїй заяві до суду позов підтримав повністю, просить визнати за ним право на спадкове майно, а справу слухати у його відсутність.

Представник відповідача - Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області - в судове засідання не з'явився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з листом Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є внуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Довідкою Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області №685 від 13 жовтня 2017 року стверджується, що спадкоємцями майна за законом після смерті ОСОБА_2 є її син ОСОБА_4, племінниця ОСОБА_5 та внук ОСОБА_1, тобто позивач, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання.

З заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що вони відмовляються від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

З спадкової справи №652/2017, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою 20 грудня 2017 року вбачається. що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадщину прийняв її внук ОСОБА_1, тобто позивач.

З сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 30 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми «Незалежність» розміром 2,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної частки в натурі (на місцевості). Спадкодавець ОСОБА_2 в даному сертифікаті по батькові значиться як «ОСОБА_2».

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 грудня 2017 року стверджується, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними та допустимими, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, ч.4 ст.206, ст.ст.247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст.328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1258, 1261 ЦК України, п.2, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування», п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 30 жовтня 2017 року, який виданий на ім'я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за законом п'ятої черги після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 30 жовтня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Горохівського районного суду Чонка В.В.