Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя Золотарьова Л.І.
за участю секретаря - Бломберус С.А.,
27.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь суму матеріальних збитків у розмірі 11 000 грн., моральну шкоду - 3000 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справ у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач не з'явився, про день та місце слухання справи неодноразово був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не сповістив.
Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України (заочний розгляд справи).
Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
22.08.2016 року між ОСОБА_3 (підрядником) та ОСОБА_1 (замовником) укладено письмовий договір на виконання ремонтно-будівельних робіт, згідно з умовами якого підрядник зобов'язується виконати зазначені замовником роботи та послуги, здати результат роботи замовнику, а замовник зобов'язується прийняти результат роботи, сплатити виконані роботи та послуги у розмірі встановленому в договорі.
Згідно з п. 1.2 договору підрядник має виконати будівельні та обробні роботи з демонтажу та покладення плити - основ балкону, та обладнання каркасу балкону.
Строк виконання робіт встановлено з 01 по 09 вересня 2016 року (п. 1.4 договору).
Вартість робіт підрядника складає 22 000 грн. (п. 2.2 договору).
Згідно з п. 5.1 договору сторона, яка не виконала або неналежним чином виконала зобов'язання за договором, зобов'язана відшкодувати другій стороні спричинені збитки.
Таким чином, позивачем були виконані умови вказаного договору та своєчасно сплачені кошти на виконання робіт.
Відповідач у передбачений договором строк - з 01 по 09 вересня 2016 року свої зобов'язання не виконав, до роботи не приступив та не повернув кошти сплачені позивачем відповідно до договору.
Будь-яких обставин неможливості виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором - суду повідомлено відповідачем не було, як і не встановлено, що роботи не були виконані відповідачем через дії позивача.
19.09.2016 року позивач звернувся до Київського ВП ГУНП в Харківській області за фактом шахрайських дій ОСОБА_2 з приводу отримання від позивача грошових коштів за договором та подальшим невиконанням ОСОБА_2 робіт та неповерненням грошових коштів.
Висновком Київського ВП ГУНП в Харківській області від 14.10.2016 року, зазначено про відсутність у діях ОСОБА_2 ознак злочинних дій, вбачається виникнення цивільно-правових відносин. Також встановлено, що в ході допиту ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає: АДРЕСА_1, підтвердив факт укладення договору з ОСОБА_1 від 22.08.2016, і повідомив, що строки будівельних робіт залежать від черги замовників, та від погодних умов.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно зі ст. 4 Правил побутового обслуговування населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1994 року № 313, встановлено, що виконавці здійснюють побутове обслуговування населення, після їх державної реєстрації як суб'єктів підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених законодавством, - за наявності торгового (спеціального торгового) патенту. Проте, до випадків оплатного виконання робіт за побутовим замовленням особою, як не має статусу підприємця, мають застосовуватись відповідні положення щодо підрядника за договором побутового підряду, адже законодавцем встановлено превалювання фактичного статусу над відсутністю реєстрації (особа, яка розпочала підприємницьку діяльність без державної реєстрації, уклавши відповідні договори, не має права оспорювати ці договори на тій підставі, що вона не є підприємцем ч. 3 ст. 50 ЦК України).
Згідно зі ч. 1 ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.
Таким чином, відповідачем зобов'язання за договором виконання ремонтно-будівельних робіт від 22.08.2016 року належним чином, згідно умов договору і в установлені договором строки, не виконані, оскільки відповідач у строк з 01 по 09 вересня 2016 року до роботи не приступив, а обставини, які б обумовлювали неможливість виконання договору через непереборну силу чи вину позивача, - відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду він має право вимагати за своїм вибором: виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків.
Враховуючи, що відповідач у передбачений договором строк та до теперішнього часу (прострочення виконання майже півтора роки) свої зобов'язання за договором не виконав та не повернув сплачений позивачем відповідно до договору аванс, чим допустив істотні відступи від умов договору побутового підряду, тому позивач має право на відшкодування збитків.
З приводу стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.
Правовідносини, що існують між сторонами, є зобов'язальними. У разі порушення зобов'язання моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Оскільки між сторонами існують договірні відносини, які врегульовані норми ЦК України (ст.ст. 625, 1046-1053), що не передбачають такого виду відповідальності відповідача, як відшкодування моральної шкоди. Можливість відшкодування моральної шкоди у таких правовідносинах не виключається у випадку, якщо сторони передбачили таку відповідальність в укладеному договорі.
Договір від 22.08.2016 року не містить умов, згідно з якими відповідач повинен відшкодовувати моральну шкоду у разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих ЦК України, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» продукція є такою, що має дефект, у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати виходячи з усіх обставин, зокрема пов'язаних з розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням (утилізацією, переробкою) цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію.
Згідно з п. 6 ст. 1 вказаного Закону шкода - завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.
Згідно зі ст. 6 Закону, потерпілий повинен довести: 1) наявність шкоди; 2) наявність дефекту в продукції; 3) наявність причинно-наслідкового зв'язку між дефектом в продукції та шкодою.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази щодо завдання позивачу шкоду в розумінні Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», щодо наявності причинно-наслідкового зв'язку між дефектом в продукції та шкодою, то вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.
Враховуючи, що при зверненні до суду позивач на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» був звільнений від сплати судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі 640 грн. та вимогами немайнового характеру (щодо стягнення моральної шкоди) у розмірі 640 грн., то з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн., оскільки вимоги майнового характеру були задоволені.
Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265, 280, 284 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 611, 866, 872 ЦК України, ст.ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачений в рахунок виконання робіт за договором на виконання ремонтно-будівельних робіт від 22.08.2016 року аванс у розмірі 1100 (одинадцять тисяч) грн.
В іншій частині вимог відмовити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса проживання: АДРЕСА_2
Відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, адреса реєстрації згідно з ЄДРПОУ: АДРЕСА_3; адреса проживання: АДРЕСА_1.