22 січня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.,
за участю секретаря Матієнко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,
Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з березня 2012 року по липень 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає та знаходиться на утриманні позивача. Проте, відповідач відмовився подавати до Відділу РАЦС заяву про визнання батьківства, через що відомості про батька дитини записані на підставі ст.135 СК України. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 04.06.2015 року у справі №667/3090/15-ц було визнано ОСОБА_2 батьком малолітнього ОСОБА_3, та внесено відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Цим же рішенням, стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. щомісячно. Згідно свідоцтва про народження, виданого 31.07.2015 року внесено відомості про батька дитини та останнього записано як ОСОБА_4. Оскільки, аліменти стягнуті за судовим рішенням покривають третини витрат на дитину, додаткової матеріальної допомоги батько дитини не надає, на сьогоднішній день сума стягнутих аліментів є недостатньою для належного утримання дитини, у зв'язку із зміною прожиткового мінімуму, постійним зростанням цін на продукти, одяг, дитина часто хворіє, потребує покращення харчування із споживанням вітамінів, на що необхідні значні кошти. У зв'язку з цим, позивач просила збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 частки від всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.
Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до актового запису про народження №204, складеного 12.03.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 04.06.2015 року визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Херсона, громадянина України, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 27.04.2015 року до повноліття дитини.

Із вищезазначеного актового запису про народження вбачається внесення змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька, згідно яких ОСОБА_2 записано як батька дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів, шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, за необхідне змінити розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів з твердої грошової суми 700,00 гривень на частку від заробітку в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений на відповідача.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 280-282, 284, 287, 288, 289, 355 ЦПК України, ст.ст.181, 182, 183, 184, 192 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона №667/3090/15-ц від 04.06.2015 року, які стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 700,00 гривень на 1/4 частину від усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 640,00 гривень на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: С.І. Майдан