Справа № 2/593/34/2018
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"03" січня 2018 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 643 грн. щомісяця на 1/4 частину його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 березня 2015 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, постановлено щомісяця стягати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 643 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, проте на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, забезпечення належного рівня її життя. З огляду на те, що з дати ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь минуло більше 2 років і за цей час значно змінився розмір прожиткового мінімуму на дитину та були внесені зміни у законодавство, що регулює аліментні зобовязання, а крім цього з часу винесення судом рішення матеріальний стан відповідача значно покращився, відповідач має постійне місце роботи, а тому вважає, що розмір аліментів необхідно змінити у сторону збільшення, просить збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати із відповідача аліменти на її користь на утримання дитини не 643 грн. щомісяця, як це визначено рішенням суду від 27 березня 2015 року, а у розмірі 1/4 частину всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, з часу звернення її з позовом про збільшення розміру аліментів і до досягнення сином повноліття .

В судове засідання позивачка не зявилася, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити та у разі повторної неявки відповідача не заперечує проти винесення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, не повідомив суд про причину своєї неявки, хоч належним чином повідомлявся про день і час розгляду справи, а тому зі згоди позивачки суд у відповідності із ст.280 ЦПК України вирішив розглядати справу заочно у відсутності відповідача по наявних у ній матеріалах.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи і взявши до уваги письмову заяву позивачки, прийшов до висновку, що її позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони з 11 серпня 1999 року по 17 квітня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вищевказані факти підтверджуються рішенням Бережанського районного суду від 17 квітня 2015 року та свідоцтвом про народження серії І-ИД № 074580, виданим 18 лютого 2000 року Бережанським управлінням юстиції Тернопільської області.

Після розірвання шлюбу неповнолітній син сторін залишився проживати із матір"ю позивачкою у даній справі ОСОБА_2.

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 березня 2015 року позовні вимоги позивачки задоволено та постановлено щомісяця стягувати із відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 643 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи із 10 березня 2015 року до досягнення сином повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, як підставу для збільшення розміру аліментів позивачка вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини.

Згідно правової позиції, яка викладена у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В поданому позові позивачка посилається на те, що на даний час розмір раніше присуджених судом аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше.

Крім того, з часу присудження судом аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і на даний час для дитини віком від 6 до 18 років становить 1860 грн..

Враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до визначеного законом України Про держбюджет на 2018 рік становить 930 гривень, а тому позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів, який визначений рішенням Бережанського районного суду у вигляді щомісячного стягнення у твердій грошовій сумі, що становить 643 гривні, є підставними.

Крім цього, суд також враховує той факт, що відповідач є працездатний, має задовільний стан здоров»я, а отже, спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню з 643 грн. до 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам дитини.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої ст. 4 Закону України " Про судовий збір" необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Збільшити розмір аліментів, який був встановлений рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 березня 2015 року по цивільній справі № 593/308/15-ц про стягнення аліментів із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з твердої грошової суми в розмірі 643 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, на 1/4 частину всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, з часу звернення з позовом про збільшення розміру аліментів і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами повного судового рішення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_1