Справа № 462/5818/15-ц
УХВАЛА

26 січня 2018 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кирилюк А.І.

при секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Личаківського ВДВС ГТУЮ ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

03.11.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про визнаня неправомірними дії заступника начальника Личаківського відділу ДВС м. Львова ОСОБА_2 при виконанні виконавчого листа виданого Залізничним районним судом м. Львова по справі №462/5818/15-ц. Просив скасувати винесені заступником начальника Личаківського відділу ДВС м. Львова ОСОБА_2 постанову про відкриття виконавчого провадження №52389067 від 03.10.2016 р. та постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №52389067 від 04.10.2016 р., а також акт опису й арешту майна від 04.10.2016 р., яким описано 1/2 частину будинку №10 по вул. Буковій у м. Львові, до розгляду даної скарги зупинити виконання виконавчого листа виданого Залізничним районним судом м. Львова 11.08.2016 р. по справі №462/5818/15-ц.

ОСОБА_3, наголошує, що виконавець в порушення ч. 2, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції що діяла до 05.10.2016 р.) не надав йому семиденний строк для добровільного виконання рішення суду.

Суд, ухвалив скаргу розглядати за відсутність заступника начальника Личаківського відділу ДВС м. Львова ОСОБА_2 який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду скарги, однак до суду не зявився, про причини неявки не повідомив, що відповідає вимогам ч.2 ст. 450 ЦПК України.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав скаргу, просив її задовільнити. Представник стягувача в судовому засіданні заперечив скаргу, та подав до суду письмові поснення.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.09.2015 р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 957.008,90 грн. заборгованості.

13.06.2016 року Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області апеляційна скарга ОСОБА_3 відхилена, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.04.2017 року заочне рішення Залізничного районним судом м. Львова від 16.09.2015 року та Ухвала апеляційного суду Львівської області від 13.06.2016 року залишені без змін.

11.08.2016 року Залізничним районним судом м. Львова було видано виконавчий лист на виконання зазначеного вище рішення суду.

03.10.2016 р. заступником начальника Личаківського відділу ДВС м. Львова ОСОБА_2 було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 52389067.

04.10.2016 р. державним виконавцем Бурко А.М. було складено акт опису й арешту майна, відповідно до якого було описано й накладено арешт на 1/2 частину будинку №10 по Буковій у м. Львові.

04.10.2016 р. державним виконавцем Бурко А.М. винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні.

Відповідно до змісту статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із п. 1 ч.1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем.

В силу вимог статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на пятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження. Розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання . Розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Як визначено у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Боржник зобовязаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, своєчасно зявлятися на вимогу виконавця, надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження"(в редакці чинній на момент вчинення відповідних виконавчих дій), у разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

Згідно ч.2 ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження"(в редакці чинній на момент вчинення відповідних виконавчих дій), арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Проведення опису майна боржника здійснюється Не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна.

Тому суд не вбачає порушень закону в діях державного виконавця при вчиненні дій спрямованих на виконання судового рішення.

В скарзі скаржник просить скасувати винесені постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а також акт опису й арешту майна, але ні в своїй скрзі, ні в судовому засіданні представник скаржника не довели суду, що його права або свободи порушені, а задоволення його скарги їх відновить. А тому з огляду і на те, що на протязі більше року, з дати відкриття виконавчого провадження боржником не було погашено будь-якої, навіть маленької частини боргу (факт визнаний стронами), подану скаргу суд розцінює як безпідставну, та таку що має на меті затягування виконання рішення суду, що набуло чинності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскаржуване дії і рішення були прийняті відповідно до закону та межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено.

Керуючись ст. 451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Личаківського ВДВС ГТУЮ ОСОБА_2 - відмовити

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис).

З оригіналом згідно.

Суддя: