Справа № 683/147/18
24 квітня 2018 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого судді Цішковського В.А.
за участю секретаря Крупської В.В.
розглянувши у спрощеному судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 2 по вул. Заводська, 5 в м. Старокостянтинові Хмельницької області.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вона є власником вказаної квартири. В будинку зареєстрований онук позивачки ОСОБА_2. Однак, у 2002 році ОСОБА_2 виїхав до Росії з своєю матірю, та адреса їх місця проживання невідома. Позивачка належним чином не може користуватись власним майном, а тому звернулася до суду.
Позивачка, звернулася з заявою, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до п. 1 ч.1 ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1
Згідно довідки про склад сімї від 18.01.2018 року № 782, ОСОБА_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно акта обстеження житлово-побутових умов від 18 січня 2018 року ОСОБА_2 проживає у Росії.
Згідно ч. 2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За змістом ст.ст. 3, 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку.
За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_2 з 2002 року не проживає з позивачем, а тому він втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 2 по вул. Заводська, 5 в м. Старокостянтинові Хмельницької області.
Керуючись Керуючись ст.ст. 141, 263-265,280-282 ЦПК України, на підставі ст. 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 2 по вул. Заводська, 5 в м. Старокостянтинові Хмельницької області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2018 року.

Суддя