Справа №423/3360/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна подання державного виконавця Попаснянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в :

До суду подано подання Попаснянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якому зазначено, що на примусовому виконанні у Попаснянському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2709 від 14.02.2006 року, виданого Стахановським міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, починаючи з 05.12.2006 року і до повноліття дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Станом на 16.11.2017 р. боржником аліменти не сплачуються, заборгованість становить 18823,91 грн., боржником рішення суду не виконується, проте ОСОБА_1 належним чином повідомлений про зобовязання щодо сплати аліментів, аліменти утримувались із заробітної плати боржника до 22.07.2015 року включно. У звязку з вищезазначеним, представник Попаснянського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у поданому поданні просить суд тимчасово обмежити право на виїзд за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним зазначених зобовязань.

Представник Попаснянського РВДВС ГТУЮ у Луганській області до суду не зявився, в своєму поданні просить подання задовольнити, справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали подання вважає, його обґрунтованим з огляду на наступне. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-V111 від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно п.9 ч.1 Розділ XIII Перехідних положень справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Тому суд вважає за необхідне розглянути справу за правилами чинного ЦПК України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для забезпечення громадського порядку, запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з ст.6 Закону України «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, тобто, в тому числі, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як він пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

З подання державного виконавця та матеріалів, доданих до нього встановлено, що у провадженні відділу державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2- 2709 від 14.02.2006 року, виданого Стахановським міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, починаючи з 05.12.2006 року і до повноліття дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до поданих матеріалів подання, в ході проведення виконавчих дій боржнику по виконавчому провадженню було направлено виклики та вимоги про сплату заборгованості з аліментів. Однак боржник на виклики не зявляється, не виконує свої зобовязання за виконавчим документом та не сплачує борг. Про наявність у нього зобовязання щодо сплати аліментів ОСОБА_1 повідомлений, оскільки за період з 17.01.2007 р. по 22.07.2015 р. проводились утримання аліментів з його заробітної плати.

Таким чином судом встановлено, що державним виконавцем доведено, що боржник взагалі належним чином повідомлений про перебування виконавчого провадження в Попаснянському районному відділі ДВС та про наявність у нього відповідного зобовязання.

Разом з тим, з метою дотримання права боржника на свободу пересування, суд вважає доцільним обмежити боржника у виїзді за межі країни до виконання поточних зобовязань за рішенням суду.

За таких обставин суд вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 258-261, 441 ЦПК України, п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд,-

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця Попаснянського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області про обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, останнє місце мешкання: Луганська область, Попаснянський район м.Попасна, вул. Первомайська, 50/42, до виконання ним зобовязань, покладених на нього рішенням Стахановського міського суду Луганської області по виконавчому листу № 2-2709 від 14.02.2006 року, виданого Стахановським міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, починаючи з 05.12.2006 року і до повноліття дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.В.Архипенко