Провадження №2/193/9/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Кащук Д.А.

секретаря судового засідання Ратушній В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Софіївка Дніпропетровської області, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, без участі сторін, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третьої особи - Софіївська виправна колонія №45 про зобов"язання повернути кошти (майно) набуті без достатньої правової підстави, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2017 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області на розгляд надійшла вищевказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа - Софіївська виправна колонія №45 про зобов"язання повернути кошти (майно) набуті без достатньої правової підстави.

09 червня 2017 року у справі відкрито провадження.

При цьому, справа декілька раз призначалась до слухання, останній раз на 18 січня 2018 року, однак будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, представник позивача та позивач до зали суду для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції не з`явилися, доказів поважності причин неявки в судове засідання на розгляд суд не надали. У звязку із неявкою представника позивача та позивача розгляд справи неодноразово відкладався.

Так, в судове засідання, призначене на 28 грудня 2017 року, сторони не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомили, у звязку з чим, розгляд справи було відкладено до 18 січня 2018 року.

В судове засідання, відкладене у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на 18 січня 2018 року представник позивача та позивач повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що представник позивача та позивач належним чином повідомлені про розгляд справи у суді, недобросовісно користуються своїми процесуальними правами, зловживають ними та не належним чином виконують покладені на них процесуальні обов'язки.

Крім того, звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав передбачає його зацікавленість у розгляді справи в найкоротший строк, та покладає на нього обовязок добросовісно користуватись своїми правами.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий розгляд справи не одноразово відкладався через неявку представника позивача та позивача, справа перебуває в провадженні суду з 06 червня 2017 року.

Статтями 43, 49 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, наділені широким колом цивільних прав, і лише одним обов'язком: добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати покладені на них процесуальні обов'язки.

Таким чином, суд вважає, що представник позивача та позивач, нехтуючи своїми правами та обов`язками, передбаченими ст.43 ЦПК України, не з`явилися до суду, доказів поважності неприбуття до суду не надали, відповідачи проти заявлених вимог заперечують, а тому, суд позбавлений можливість ухвалити законне та обгрунтоване рішення у справі.

Також, суд враховує вимоги ст.121 ЦПК України про дотримання розумних строків розгляду справи, а також правові позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в інформаційному листі №6-60/0/4-12 від 18 січня 2012 року, щодо балансу захисту прав як позивача, який повторно не з'явився у судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку із такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Крім того, суд вважає, що представник позивача та позивач будучи зацікавленою стороною у розгляді та призначені справи судом, завчасно повідомлялися про дати та час наступних судових засідань.

Таким чином, оскільки у призначене у даний час судове засідання представник позивача та позивач не з"явилися, доказів поважності неприбуття до суду не надали, суд приходить до висновку про можливість залишення позовної заяви без розгляду у звязку з повторною неявкою представника позивача та позивача, повідомлених про дату і час розгляду справи належним чином, та не наданням до суду доказів поважності неприбуття.

Повторна неявка позивача в судове засідання, при відсутності заяви про розгляд справи у відсутності позивача, - згідно ч.5 ст.223 ЦПК України (незалежно від причини неявки), є підставою для залишення позову без розгляду.

При цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону (ч.5 ст.223 ЦПК України) направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та порушення правам інших учасників справи, які зявляються до суду, а позивач, який є зацікавленою особою, не використовує свої права щодо доведеності заявленого позову.

Підстав для розгляду справи по суті у відсутність представника позивача та позивача за наявними матеріалами справи немає. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.223 ЦПК України, суд не вбачає.

Тому, зважаючи на вищевикладені обставини, позов слід залишити без розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 223 ч.5, 257 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третьої особи - Софіївська виправна колонія №45 про зобов`язання повернути кошти (майно) набуті без достатньої правової підстави - залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Софіївського районного

суду Дніпропетровської області ОСОБА_4