Дата документу 09.01.2018
Справа № 320/2535/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.

при секретарі - Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки квартири в натурі, визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять виділити в натурі 7/10 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 71,3 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., допоміжною площею 31,9 кв.м., що складається з кімнати 1-1 площею 5,4 к.м., кімнати 1-6 площею 11,4 кв.м., кімнати 1-7 площею 16,0 кв.м., кімнати 1-8 площею 12,0 кв.м., туалету 1-2 площею 0,8 кв.м., санвузла 1-3 площею 4,5 кв.м., кухні 1-4 площею 11,3 кв.м., передпокію 1-5 площею 9,9 кв.м, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частини вказаної квартири, за ОСОБА_2 - 1/5 частини, за ОСОБА_3 - 1/5 частини.

Позивачі в судове засідання не з'явились, надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують.

Від відповідача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід задовольнити повністю.

На підставі свідоцтва про право власності на житло видане «Мелітопольжилсервіс» 27.08.1996 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить по 1/5 частки квартири АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської Ради народних депутатів від 27.03.1996 року № 127/19 «Про дозвіл на перепланування квартир» квартиронаймачу ОСОБА_6 було дозволено за рахунок власних коштів добудувати жилу кімнату розміром 6,0м х 5,9м х АДРЕСА_1

Після здійснення будівельних робіт квартиронаймач ОСОБА_6 звернулася до Мелітопольської міської Ради народних депутатів із заявою про надання дозволу на приватизацію квартири.

Рішенням Мелітопольської міської Ради народних депутатів № 840-р від 19.08.1996 року «Про дозвіл на приватизацію квартири» було дозволено приватизацію квартири АДРЕСА_1 та продаж частини квартири.

Після отримання рішення Мелітопольської міської Ради народних депутатів № 840-р від 19.08.1996 року «Про дозвіл на приватизацію квартири» спірну квартиру було отримано вказане вище Свідоцтво про право власності на житло від 27.08.1996 року.

За заявою співвласників житла спеціалістами Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації було проведено розрахунок ідеальних часток, копія якого додається до позову. Розрахунок ідеальних часток проводився з метою відчуження частки квартири, що складається з кімнати 1-9, площею 29,6 кв.м. та туалету 1-10 площею 0,9 кв.м.

Згідно вказаного розрахунку було визначено що частка, яка відчужується складає 3/10 часток, а в спільній частковій власності позивачів залишається 7/10 часток спірної квартири.

За договором купівлі-продажу від 16.09.1996 року, 3/10 частки, що складалася з кімнати 1-9, площею 29,6 кв.м. та туалету 1-10 площею 0,9 кв.м. було продано відповідачу ОСОБА_4

Після відчуження частки квартири, частки кожного із співвласників визначались наступним чином: ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 належало по 7/50 часток; ОСОБА_4 - 3/10 часток.

Після реєстрації права власності за відповідачем ОСОБА_4 в органах державної реєстрації, було проведено інвентаризацію нерухомості і виготовлено технічний паспорт на квартиру. На той час, згідно технічного паспорту загальна площа квартири складала 102,70 кв.м., жила - 68,7 кв.м., підсобні приміщення - 34,0 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської Ради від 25.06.2001 року № 78/29 належні відповідачу ОСОБА_4 3/10 частки переоформлені як самостійний об'єкт, про що зроблено запис в технічному паспорті на квартиру. В зв'язку з виділенням 3/10 часток квартири в самостійний об'єкт загальна площа квартири була зменшена, однак на той час не було приведено у відповідність технічну документацію на нерухомість та не розраховано частки у спільній сумісній власності інших співвласників житла.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті 7/50 належних їй частин квартири отримав у спадщину позивач ОСОБА_1, що підтверджується доданою до позову копією свідоцтва про спадщину за законом від 28.10.2004 року

Оскільки за відомостями ММБТІ за померлою було зареєстровано 7/50 часток спірної квартири, то і свідоцтво про право на спадщину було видано саме на таку частку у спірній нерухомості.

Таким чином, після оформлення спадщини частка позивача ОСОБА_1 в праві спільної часткової власності складала 7/25 часток.

В подальшому позивач ОСОБА_1 отримав посвідчене приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Бєдновим О.А. свідоцтво від 25.08.2016 року відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого начальником Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Власенко В.В. від 01.08.2016 року.

Вказаним свідоцтвом посвідчено, що ОСОБА_1 належить 7/50 часток в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 102,7 кв.м., житловою площею 68,7 кв.м., яка придбана позивачем за 12326 грн. 50 коп., що належала раніше ОСОБА_5

Оскільки право власності на придбані ОСОБА_1 7/5 часток квартири підлягають державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до державного реєстратора.

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 05.10.2016 року № 31720883 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_9 було відмовлено у державній реєстрації права власності.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що відповідно до доданої до заяви технічної документації від 21.01.1997 року загальна площа квартири складає 102,7 кв.м., житлова площа 68,7 кв.м, тобто на об'єкт до його поділу (виділу). В ході розгляду заяви державним реєстратором було встановлено суперечність між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Державний реєстратор вказувала на те, щодо заяви додано документи, які не надають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, розмір часток, площу об'єкта після виділення частини в нежитлове приміщення.

В цьому рішенні зазначається, що для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу або об'єднання майна, що перебуває у спільній сумісній власності, подається, зокрема, письмова згода всіх співвласників на проведення поділу або об'єднання майна, що перебуває у спільній власності. У разі, коли в результаті поділу або об'єднання майна, що перебуває у спільній сумісній власності, також подається письмова заява або договір співвласника про розподіл часток у спільній власності на таке майно.

Після отримання рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 05.10.2016 року № 31720883 за заявою позивача ОСОБА_1 спеціалістами КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» було проведено інвентаризацію спірної нерухомості .

Доданою до позову копією технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, виготовленого 24.09.2016 року визначено, що після виділу належної відповідачу ОСОБА_4 частки нерухомості і оформлення цієї частки у самостійний об'єкт, загальна площа квартири складає 71,3 кв.м., житлова площа - 39,4 кв.м, допоміжна - 31,9 кв.м .

Після проведення технічної інвентаризації, позивачем ОСОБА_1 знову було подано до державного реєстратора заяву про державну реєстрацію прав на нерухомість.

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень від 28.03.2017 року № 3449615 позивачу ОСОБА_1 знову було відмовлено в державній реєстрації права власності з обґрунтуванням тим, що згідно з довідкою від 28.03.2017 року № 775 виданою КП «ММБТІ» у квартирі АДРЕСА_1 ідеальна частка не співпадає з реальною.

Таким чином, позивачам було остаточно відмовлено в державній реєстрації прав на нерухомість через те, що ідеальна частка у праві спільної часткової власності на теперішній час через виділення належної відповідачу частки в самостійний об'єкт, не співпадає з реальною.

З урахуванням того, що первинно, до здійснення добудови до квартири, яка в подальшому була відчужена відповідачеві, частки позивачів складали по 1/5 частині, то і на теперішній час частки позивачів не змінилися..

Після набуття позивачем ОСОБА_1 у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.10.2004 року частку померлої ОСОБА_6 та свідоцтва від 25.08.2016 року частку ОСОБА_5, його частка у праві спільної часткової власності складає 3/5 частин нерухомості, а у позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишилось по 1/5 частини квартири.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, виділ часток (поділ) квартири, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Оскільки до здійснення добудови житлової кімнати, яка в подальшому була відчужена відповідачеві за договором купівлі-продажу, спірна квартира експлуатувалася як самостійний об'єкт, то і на теперішній час після виділу в самостійний об'єкт нерухомості частки відповідача змін не відбулося і квартира АДРЕСА_1 бути самостійним об'єктом нерухомості.

В матеріалах справи наявний висновок ТОВ «Мелітопольпроект» № 22 від 03.07.2017 року, згідно висновків якого частина квартири № 1 може бути виділена в натурі в окрему трьох кімнатну квартиру.

З урахуванням наведеного, суд вважає що позивачам належить квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності у наступних частках: ОСОБА_1 належить 3/5 частин квартири, а позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/5 частини квартири. Згідно проведеної технічної інвентаризації належні позивачам в натурі 7/10 частин квартири, як самостійний об'єкт нерухомості має загальну площу 71,3 кв.м., житлову площу 39,4 кв.м., допоміжну площу 31,9 кв.м., що складається з кімнати 1-1 площею 5,4 к.м., кімнати 1-6 площею 11,4 кв.м., кімнати 1-7 площею 16,0 кв.м., кімнати 1-8 площею 12,0 кв.м., туалету 1-2 площею 0,8 кв.м., санвузла 1-3 площею 4,5 кв.м., кухні 1-4 площею 11,3 кв.м., передпокію 1-5 площею 9,9 кв.м.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за можливе поданий позов задовольнити цілком.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,133,141,247,263,265 ЦПК України, ст.ст. 183, 356, 358, 364, 379, 380, 382, 1226, 1269, 1270 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки квартири в натурі, визнання права власності - задовольнити повністю.

Виділити в натурі 7/10 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 71,3 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., допоміжною площею 31,9 кв.м., що складається з кімнати 1-1 площею 5,4 к.м., кімнати 1-6 площею 11,4 кв.м., кімнати 1-7 площею 16,0 кв.м., кімнати 1-8 площею 12,0 кв.м., туалету 1-2 площею 0,8 кв.м., санвузла 1-3 площею 4,5 кв.м., кухні 1-4 площею 11,3 кв.м., передпокію 1-5 площею 9,9 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 часток квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 січня 2018 року.

Суддя: