УХВАЛА

06 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 314/977/18

провадження № 61-41307ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на рішення Вільнянський районний суд Запорізької області від 08 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 11 липня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості,

встановив:

У березні 2018 року публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із указаним вище позовом просило суд стягнути із ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 447, 30 грн та 1 762 грн судових витрат.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 травня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 11 липня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

23 липня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ПАТ КБ «Приватбанк» направлено касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 11 липня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, окрім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року становив 1 762 грн.

Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості у розмірі 15 447, 30 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762*100 = 176200).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Посилаючись на наявність зазначених обставин, заявником не наведено підстав та не додано до касаційної скарги матеріалів, які б їх підтверджували.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга ПАТ КБ «Приватбанк» подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства КомерційнийБанк «Приватбанк» на рішення Вільнянський районний суд Запорізької області від 08 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 11 липня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Лесько