Справа № 359/1762/17 Головуючий у І інстанції Вознюк С.М.
Провадження № 22-ц/780/399/18 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 26 23.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Сліпченка О.І., Іванової І.В., Таргоній Д.О.

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет застави, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_5, регіональний сервісний центр МВС України в м. Києві, про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на транспортний засіб, та за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», про визнання права власності та витребування майна із незаконного володіння, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У березні 2017 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

В судовому засіданні 21.11.2017 року представник третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_5 - ОСОБА_6 підтримав раніше подане клопотання про зупинення провадження у даній справі до завершення розгляду цивільної справи № 755/13706/17, що здійснюється Дніпровським районним судом м. Києва.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2017 року клопотання про зупинення провадження у справі задоволено та зупинено провадження у справі до моменту набрання рішенням законної сили у справі № 755/13706/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу недійсним, що перебуває на розгляді Дніпровського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції задовольнив клопотання ОСОБА_5, яка є третьою особою без самостійних вимог і не мала права на подачу заяви про зупинення провадження, оскільки такі дії не входять до переліку прав третіх осіб під час розгляду справи. також зазначає, що відкриття провадження у справі, предметом спору у якій є визнання договорів недійсними, не перешкоджає з'ясуванню обставин у справі, в якій предметом спору є звернення стягненя на майно та визнання добросовісності набуття майна та визнання законності володіння майном ОСОБА_4

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про зупинення провадження, виходив з того, що встановлення дійсного власника транспортного засобу та оспорюваність укладених з цього приводу угод, безпосередньо пов'язано з можливістю вирішення заявлених в даній цивільній справі вимог ПАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції не обґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону та обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до абзацу 4 пункту 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між справами, що розглядаються повинен існувати правовий зв'язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати значення для іншої справи.

Як вбачається із матеріалів даної справи, предметом спору між сторонами є звернення стягнення на предмет застави. В іншій цивільній справі, яка розглядається Дніпровським районним судом м. Києва, предметом спору є визнання договору купівлі продажу недійсним.

За таких обставин на думку колегії суддів наявність іншого спору між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу недійсним, що перебуває на розгляді Дніпровського районного суду м. Києва не впливає на вирішення спору в даній справі про звернення стягнення на предмет застави, поскільки в іншій справі не вирішуються питання, що стосуються підстав, заявлених у даній справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував викладеного, обставин справи, зокрема, змісту заявлених позовних вимог і, на переконання апеляційного суду, з порушенням вимог ст. 201 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду), дійшов висновку про задоволення заяви про зупинення провадження.

Колегія суддів, з урахуванням наведеного, вважає заяву про зупинення провадження не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення процесуального права при постановленні ухвали, на переконання апеляційного суду, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи у суді другої інстанції.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2017 року підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4- задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2017 року скасувати та направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: