АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2491/17 Номер провадження 22-ц/786/53/18Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого: Триголова В.М.,

суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А.,

секретар: Діхтяр Т.В.,

з участю адвоката ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 03 жовтня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майнаспільною сумісною власністю, встановлення порядку користування майном, стягнення грошової компенсації,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права спільної сумісної власності на спільно нажите майно, про розподіл спільної сумісної власності. У липні 2017 року позивач уточнила позовні вимоги та остаточно просила встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 із ОСОБА_3 із 10.05.2002 року по 14.02.2017 року; визнати автомобіль ВАЗ 210700, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та квартиру АДРЕСА_1, які зареєстровані за ОСОБА_3, спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і визнати за кожним з них право власності на дане майно в рівних долях; виділити у користування ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 210700, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та на її користь стягнути грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини вартості автомобіля у розмірі 30000 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 03 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, встановлення порядку користування майном, стягнення грошової компенсації задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у період часу із 01.01.2004 року до 14.02.2017 року.

Визнано автомобіль ВАЗ 210700, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3, який зареєстрований за ОСОБА_3, спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і визнано за кожним з них право власності по 1/2 (одна друга) частині цього автомобіля, без його реального поділу.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і визнано за кожним з них право власності по 1/2 (одна друга) частині цієї квартири.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 3305 (три тисячі триста пять) грн. 15 коп.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, змінити рішення суду у частині визнання квартири спільною сумісною власністю і визнання за кожним з них право власності по 1/2 частині квартири, відмовивши у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 у цій частині; змінити рішення суду у частині встановлення періоду часу проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, зазначивши період проживання однією сімєю з травня 2002 року по 08.01.2017 року.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач посилється на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема, зазначено, що суд не надав належної оцінки поясненням свідків, поясненням сторін, не сприяв повному, обєктичному та неупередженому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інтсанції вірно встановлено та не заперечується сторонами, що із 10.05.2002 року вони почали проживати однією сімєю без реєстрації шлюбу у с.Черевки Миргородського району Полтавської області по вул. Лесі Українки, 19.

За час спільного проживання народилися діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується даними свідоцтв про їх народження, наявних в матеріалах справи.

Відповідач є батьком дітей, що встановлено рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16.05.2017 року та з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини з усіх його видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини, починаючи із 27.02.2017 року і до їх повноліття. (а.с.139).

Згідно облікової картки приватного транспортного засобу автомобіль ВАЗ 210700, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, зареєстровано 01.04.2009 року за ОСОБА_7 (а.с.23).

В ході розгляду справи було встановлено, що вказаний вище автомобіль з часу його придбання використовувався для потреб сімї, окрім цього, сторони вели спільний побут, господарство, мали спільний бюджет.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.01.2017 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45,1 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 254, укладеного 25.01.2017 року та посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8 (а.с.21).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З огляду на положення ст. 74 СК України, якщо чоловік і жінка проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт проживання сторін однією сімєю підтверджено наступними доказами.

В матеріалах справи наявні світлини, на яких сторони зображені в колі сімї, при святкуванні сімейних свят, в оточенні своїх дітей та близьких осіб. (а.с.29 40), допитана як свідок малолітня дитина ОСОБА_5 повідомила суду, що її батько у лютому 2017 року проживав з ними у с.Черевки Миргородського району Полтавської області по вул. Лесі Українки, 19.

03.02.2017 року сторони разом з дітьми святкували сімейне свято, що також підтверджується наданими фотокартками. У судовому засіданні суду першої інтсанції відповідач не заперечував факту святкування 03.02.2017 року разом із позивачем та дітьми. Зображення на даних світлинах свідчить про наявність теплих та доброзичливих відносин між сторонами, що спростовує показання відповідача в тій частині, що із 08 січня 2017 року ним було припинено сімейні відносини та він з сімєю не проживав.

Окрім цього, на зпит суду ПрАТ «Київстар» надав відповідь, згідно якої, активність абонентського номера +23, який належить відповідачу ОСОБА_7 забезпечували базові станції, у більшості випадків, які знаходилися в Миргородському районі Полтавської області після 08.01.2017 року, що спростовує пояснення відповідача відносно того, що в цей період часу він у даному районі вже не проживав. (а.с. 186-191).

Також факт проживання до середини лютого 2017 року відповідача в с.Черевки Миргородського району Полтавської області підтвержено показами свідків-сусідів ОСОБА_9, ОСОБА_10, які є сусідами ОСОБА_4 та які зазначили, що бачили як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом як одна сімя та вели спільне господарство до середини лютого 2017 року.

Крім того, факт проживання однією сімєю у вказаний період, ведення спільного господарства та одержання доходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується випискою з погосподарської книги №1 с.Черевки Миргородського району Полтавської області, згідно якої у власності ОСОБА_4 знаходилась велика рогата худоба, а також довідками ТОВ «Савинці» про виплату орендної плати за земельні паї та доходів за виконання роботи тракториста ОСОБА_3 до 20.02.2017 року, а також іншими доказами по справі, які місцевий суд обгрунтовано прийняв до уваги.

Враховуючи викладене, наявні у справі докази, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про доведеність того, що сторони проживали разом однією сімєю з 10.05.2002 року по 14.02.2017 року, а тому набуте за цей час майно є спільною сумісною власністю і підлягає поділу між ними.

Разом з тим, судом вірно взято до уваги, що Сімейний кодекс України, у якому закріплено норму про проживання осіб однією сімєю без реєстрації шлюбу (ст. 74 СК) вступив у дію 01.01.2004 року, а тому саме з цього часу можливо встановлювати час спільного проживання. До набуття чинності СК України 2004 року, такої норми у сімейному законодавстві не існувало.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано ту обставину, що гроші на придбання спірної квартири ОСОБА_3 позичив у своєї матері, так як усуді першої інстанції на вимогу суду надати письмову розписку про позику вказаних коштів, відповідач відмовився , підтвердивши, що такої розписки не існує, цей факт також підтвердив свідок ОСОБА_11

Безпідставними також є доводи апелянта про те, що місцевим судом не досліджено належним чином надані відповідачем докази непроживання сторін однією сімєю у січні-лютому 2017 року та ведення спільного господарства, так як вони суперечать сукупності доказів, зібраних по даній справі та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи та із самого змісту рішення, судом першої інстанції всебічно, повно та обєктивно досліджено зібрані по справі докази, в тому числі покази свідків, та надано доказам відповідну правову оцінку в ухваленому за результатами розгляду справи судовому рішенні.

На підставі наведеного та враховуючи, що апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду, які б були підставою для скасування рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 03 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: О.А. Лобов

ОСОБА_12