АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/665/18 Справа № 183/4363/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Дніпро 23 січня 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія»,

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль», ОСОБА_3, третя особа Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Новомосковський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Українська факторингова компанія» у липні 2016 року звернулося до суду з позовом до ПАТ «Державний Ощадний банк України», ТОВ «Кредекс Фінанс», ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3, в якому, враховуючи останні уточнення, просить нерухоме майно, а саме земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина - територія Орлівщинської сільської Ради та належить ОСОБА_3 звільнити з-під арештів, які накладені постановою Жовтневого ВДВС ДМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 46119854, виданий 29 січня 2015 року та постановами ВДВС Новомосковського МУЮ Дніпропетровської області про відкриття виконавчих проваджень 18 січня 2012 року ВП № 30708400, від 21 серпня 2012 року ВП № 34063386, від 18 лютого 2012 року ВП № 34329182 /а.с.1-2, 38-39, 58-61/.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24 квітня 2007 року між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 014/128731/3153/81 відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредитні кошти у розмірі 18 422 доларів США під 12,85 % річних. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 5976/3153/305653, предметом якого є вищевказана земельна ділянка. Після укладення Договору про відступлення права вимоги №2 від 26 травня 2016 року ТОВ «Українська факторингова компанія» отримало право грошової вимоги за кредитним договором № 014/128731/3153/81 від 24 квітня 2007 року. У зв'язку з неналежним виконанням боржника своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повернення грошових коштів, утворилася заборгованість у розмірі 4 263 095,44 грн. в звязку з чим, у ТОВ «Українська факторингова компанія», як Кредитора та Іпотекодержателя виникло право реалізації предмету іпотеки. Позивачу стало відомо, що на вказане іпотечне майно накладено арешт та оголошена заборона на його відчуження постановами державних виконавців зазначених вище. Наявність арештів на нерухоме майно унеможливлює вчинення заходів щодо задоволення вимог кредитора за рахунок предмета іпотеки, чим порушує право позивача, як Іпотекодержателя на переважне, перед іншими кредиторами, право задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Враховуючи наведені обставини позивач звернувся до суду з зазначеними вимогами та наполягає на їх задоволені.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року в задоволені заявлених позовних вимог відмовлено /а.с.101-106/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не були враховані обставини та норми закони на які він посилався у своїй позовній заяві /а.с.113-114/.

У відповідності до п. 8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції в яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 квітня 2007 року між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 014/128731/3153/81 відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 18 422 доларів США під 12,85 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 24 квітня 2007 року між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № 5976/3153/305653, який посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано за № 281, предметом якого виступила земельна ділянка площею 0,95 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер -01-039-0003, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина - територія Орлівщинської сільської Ради та належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, який виданий 26 квітня 2005 року на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 436 від 30 березня 2005 року серія ДП № 063305, зазначений Державний акт на право власності на земельну ділянку зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за реєстраційним номером 01-05-126-00849.

26 травня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_2 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК»» укладено Договір відступлення права вимоги №114/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/1-28731/3153/81 від 24 квітня 2007 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3 перейшло до ПАТ «ВЕКТОР БАНК».

26 травня 2016 року між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено Договір про відступлення права вимоги № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором 014/128731/3153/81 від 24 квітня 2007року укладеним між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

За даним кредитним договором 27 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було посвідчено Договір про відступлення права за договором іпотеки, укладеного між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та ТОВ «Українська факторингова компанія», відповідно до якого товариство набуло права вимоги щодо земельної ділянки площею 0,95 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер -01-039-0003, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, яка належить на праві власності ОСОБА_3

На спірне нерухоме майно, земельну ділянку, яка знаходиться в іпотеці ТОВ «Українська факторингова компанія», накладено арешти та оголошені заборони на відчуження, а саме:

-Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 46119854, виданий 29 січня 2015 року, Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ;

-Постановою про відкриття виконавчого провадження, ВП № 30708400, 18 січня 2012 року, ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області (арешт накладений на виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України»).

-Постановою про відкриття виконавчого провадження, ВП № 34063386, 21 серпня 2012 року, ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області (арешт накладений на виконання Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс»;

-Постановою про відкриття виконавчого провадження, ВП № 34329182, 18 лютого 2012 року, ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)

На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами ст.378 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення) передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/1-28731/3153/81 від 24 квітня 2007 року у розмірі 173 533, 51 грн. На виконання даного рішення було видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області від 18 вересня 2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-868, виданого 04 листопада 2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення заборгованості у розмірі 173 533, 51 грн. з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль».

Вказаною постановою також накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3

Таким чином, враховуючи, що право грошової вимоги за кредитним договором №014/1-28731/3153/81 від 24 квітня 2007 року перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія» в такому разі позивачу необхідно було звернутися з заявою в порядку ст..378 ЦПК України про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки даний арешт накладено відносно виконання кредитних зобовязань, де кредитором виступає товариство.

Враховуючи наведене вимога, щодо звільнення з-під арешту нерухомого майна, накладеного постановою від 18 вересня 2012 року у ВП № 34329182 задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про звільнення земельної ділянки з-під арешту, накладених іншими постановами зазначеними вище, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження, передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з під арешту.

Так, у відповідності до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно ст..35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Будь-яких вимог, надісланих кредитором боржнику, які б підтверджували намір позивача реалізувати своє право щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу, матеріали справи не містять.

Також ТОВ «Українська факторингова компанія» не надало суду доказів наявності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису нотаріуса або договору про задоволення вимог іпотеко держателя.

Крім того, позивачем не було надано суду належного розрахунку заборгованості, з якого можна вставити фактично існуючу заборгованість та її складові, визначення внесених боржником платежів на час розгляду справи.

Таким чином встановивши зазначені обставини та враховуючи наведені норми закону, колегія суддів приходить до висновку що суд першої інстанції належним чином перевірив фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не було доведено належним чином позовні вимоги.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. ОСОБА_6 Максюта