Справа № 263/230/18
Провадження № 2-зз/263/5/2018
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

15 січня 2018 року м.Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, заявник - ОСОБА_2, місцезнаходження: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

9 січня 2018 року до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшла вказана заява ОСОБА_2, в якій заявник просить суд скасувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчинення дій щодо реєстрації та відчуження 10/15 частки квартири АДРЕСА_2 (ОСОБА_3) у м.Маріуполі, застосовані на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 24.03.2008 року у справі №2-з-23/08р. за заявою ОСОБА_4 до звернення до суду із позовом до ОСОБА_2 з приводу укладення договору дарування між останнім та ОСОБА_3, ОСОБА_5

Вирішуючи питання про прийняття заяви до провадження, суд прийшов до висновку, що заява подана без додержання вимог ЦПК України.

У відповідності до абзацу 4 пункту 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК).

У відповідності до частини 9 статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до вимог ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

п.2) - повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

п.4) - зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

п.5) - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Із матеріалів заяви випливає, що вона не відповідає вимогам, викладеним у статтях 175, 177 ЦПК України, які відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України підлягають застосуванню, а саме:

- у заяві не зазначено всіх сторін, які брали участь у справі в ході якої було накладено арешт на майно, їх місце проживання, місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, номери засобів звязку;

- у заяві відсутній виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставини;

- заявником не додано до заяви її копій та копій всіх документів, що додаються до неї, для заінтересованих осіб.

Також необхідно зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, яка згідно із ч.9 ст.10 ЦПК України підлягає застосуванню, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, заява підлягає залишенню без руху із наданням заявнику строку для усунення недоліків у десятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали.

Керуючись ст.ст.10, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, -

У ХВ А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - залишити без руху.

Заявнику надати десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху на усунення визначених в даній ухвалі недоліків.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя П.І. Папаценко