Справа № 628/2771/17
Провадження № 2/628/77/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря Шевченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Куп'янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 20.10.2017 року до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, посилаючись на те, що відповідач взяла у нього в борг 20000 грн. і зобовязалася повернути їх до 20 травня 2016 року, про що надала письмову розписку. У добровільному порядку борг не повернула, тому позивач звернувся до суду з даним позовом, згідно якого просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 20000 грн. (двадцять тисяч гривень).

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, пояснивши, що ОСОБА_2 попросила його позичити їй 20000 грн. на погашення кредитів, а борг буде віддавати в рахунок заробітної плати. На момент позики грошей вона працювала у нього продавцем у магазині. Через місяць після займу грошей вона звільнилася. У магазині була перевірка і виявили недостачу на 24800 грн., він подав на неї заяву з цього приводу у поліцію і справа на даний час розслідується. Розписка була написана за два місяця до виявлення недостачі. Природа розписки не повязана з тим, що вона працювала у нього в магазині і з фактом виявлення недостачі, а він позичив їй кошти на погашення кредитів, як вона і просила. Обіцяла віддати борг але по сьогоднішній день борг не віддала, зовсім нічого не погашала.

Відповідач позов не визнала, заперечувала факт передачі грошей, пояснивши, що таку розписку вона дійсно писала, підписи у розписці дійсно її, але, гроші не брала, кредити у неї як були так і залишилися, зарплати від нього вона не бачила. Так як вона працювала в продуктовому магазині, який належав позивачу, брала у борг продукти харчування: хліб, крупи і вважає, що винна йому за це 8000 грн. Розписку писала під тиском ОСОБА_1, як він диктував так вона і писала, бо він кричав. До правоохоронних органів не зверталася, кошти не повертала, таких грошей у неї немає, не згодна з цією сумою. Ніяких доказів в підтвердження погашення боргу за розпискою представити суду не змогла.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно оригіналу розписки, ОСОБА_2, взяла у ОСОБА_1 борг 20000 грн. (двадцять тисяч гривень), зобовязалася повернути 20 травня 2016 року. Розписка написана і двічі підписана власноруч ОСОБА_2, що нею не заперечується.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

На підтвердження укладення договору позики та його умов представлена розписка ОСОБА_2, яка посвідчує передання визначеної грошової суми, що відповідає положенням ст. 1047 ЦК України. Як свідчить оригінал розписки, договір позики був укладений між фізичними особами.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно положень ст. 545 ЦК України, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути борговий документ (розписку) боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає на вимогу боржника. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого боргу.

Оригінал вищезазначеної розписки був наданий до суду позивачем, отже знаходився весь цей час у нього. Виходячи з положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобовязання за розпискою від ОСОБА_2 на суму 20000 грн., ОСОБА_1 повинен був повернути ОСОБА_2 оригінал розписки, або ж на вимогу відповідача видати розписку про одержання виконання частково або у повному обсязі.

Не знайшли свого підтвердження у процесі розгляду справи і посилання відповідача на те, що факт передачі грошей за договором позики відсутній, що розписка була написана під будь-яким тиском. Фактів будь-якого незаконного спонукання ОСОБА_2 щодо написання розписки у судовому засіданні не встановлено. Відповідач не надала доказів суду про психологічний тиск на неї з боку позивача при написанні розписки, вона ні до, ні після її написання до правоохоронних органів з заявами щодо неправомірних дій позивача не зверталась, розуміючи наслідки написання такої розписки, тому суд вважав встановленим, що ОСОБА_2 позичила зазначену у розписці суму у ОСОБА_1, а не повернувши її 20.05.2016 року, порушила свої зобов'язання. Ніяких підтверджень про виконання зобовязання ОСОБА_2 за розпискою до суду не надано.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підстав звільнення від доказування, визначених ст. 82 ЦПК України судом не встановлено. Позицію відповідача суд розцінює як ухилення від виконання свого обовязку щодо повернення боргу за договором позики.

Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, оскільки відповідач у встановлений строк не повернула взяті нею у позику грошові кошти, тобто не виконала зобовязання належним чином відповідно до умов договору позики, суд прийшов до висновку про обґрунтованість предявленого позову та задоволення його у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, ч. 6 ст. 259, ст. 268, 351, 352, 355 ЦПК України, ст..ст. 545, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 20000 грн. (двадцять тисяч гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19 січня 2018 року.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію по даній справі: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/.

Головуючий А.О.Шиховцова