П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року в справі № 569/4362/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу та звернення стягнення на будівлю, ухваленого під головуванням судді Кучиної Н.Г. об 11 год 30 хв. в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, про стягнення боргу за борговою розпискою від 29 вересня 2010 року та звернення стягнення на будівлю туристично-оздоровчого комплексу « Зелена дача», що знаходиться за адресою Закарпатська область, Рахівський район, смт. Ясіня, полонина «Драгобрат» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 500 000 доларів США, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить ( 1 долар США = 26, 54 грн) 13270000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/33/2018 Головуючий у 1 інстанції : Кучина Н.Г. Доповідач : Григоренко М.П.

Не погодившись із вказаним рішенням та вважаючи його незаконним, представник третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ОСОБА_3 на підтвердження своїх вимог надав лише боргову розписку від 25 вересня 2010 року, але самого договору, який відповідно до вимог чинного законодавства має бути укладений в письмовій формі, суду не надав.

На дату складання даної боргової розписки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, але остання будь-якої згоди на укладення грошової позики, в розмірі 500 тис. дол. США, своєму чоловіку не надавала, наявність якої в даному випадку є обовязковою, оскільки цей правочин виходить за межі дрібного побутового.

Оспорювана розписка грубо порушує права подружжя на вільне володіння, коритування та розпорядження майном, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя та породжує додаткові майнові обовязки для кожного з них.

Судом першої інстанції було безпідставно застосовано до розписки законодавство щодо договорів, оскільки розписка юридично не є договором і не може його замінити, а тому, сама по собі не створює прав та обовязків, що виникають із зобовязальних відносин сторін на підставі двостороннього правочину.

Обовязковим для чинності договору позики на значну суму є наявність укладеного в письмовій формі самого договору позики та письмової згоди подружжя на його укладення, а для договору на розпорядження нерухомим майном, що перебуває у спільній сумісній власності, обовязковим є наявність нотаріально посвідченої згоди подружжя.

Встановивши відсутність згоди подружжя на вчинення будь-яких дій по отриманню позики та встановленню майнового забезпечення, і застосувавши визначені законом цивільно-правові наслідки щодо однієї частини відносин майнового забезпечення, судом з незрозумілих причин ігноруються такі наслідки щодо іншої частини позики.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, учасники справи в судове засідання не прибули.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення із останного боргу за борговою розпискою, в розмірі 500 000 доларів США, суд першої інстанції керувався положеннями ст. ст. 202, 207,1046, 1047, 1049 ЦК України та вважав встановленим, що наявними у справі доказами повністю доведено факт отримання 25 вересня 2010 року відповідачем від позивача в борг вищевказаної грошової суми, яку той мав повернути останньому до 25 вересня 2013 року, але так і не повернув.

При цьому, суд першої іннстанції дійшов висновку, що наданий позивачем оригінал боргової розписки є належним та допустимим доказом, який підвтерджує наявність боргових зобов»язань відповідача перед позивачем.

Дані висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтуються на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

В матерілах справи міститься рішення Рівненського міського суду від 25 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 11 квітня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання недійсною боргової розписки від 25 вересня 2010 року на суму 500 000 доларів США та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання дійсним договору позики, який випливає із вищевказаної боргової розписки, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 просила визнати вищевказану боргову розписку лише із тих підстав, що цю розписку її чоловік не писав, але їй було відмовлено в задоволенні цих вимог, а зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Будь-яких вимог про визнання боргової розписки від 25 листопада 2010 року з підстав, зазначених у статті 65 СК України, ОСОБА_1 у встановленому порядку не заявила.

Заперечення проти позову, які ОСОБА_1 подавала в суді в якості третьої особи, а також подання останньою апеляційної скарги, не є тотожнім пред»явленню позову про визнання вищевказаної боргової розписки недійсною.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Приймаючи до уваги, що вищевказаним рішення Рівненського міського суду від 25 листопада 2016 року вже було підтведжено факт отримання 25 вересня 2010 року ОСОБА_4 від ОСОБА_3 в борг 500 000 доларів США, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на законних підставах задовольнив позов останнього про стягнення вищевказаної суми, оскільки останній предявив суду оригінал боргової розписки від 25 вересня 2010 року, що свідчить про невиконання відповідачем своїх боргових зобовязань у встановлений договором строк.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382, 384, п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, з підстав неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, крім випадків, перелічених у частині 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15.01.2018 року.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

ОСОБА_5