Справа № 314/5064/17
Провадження № 2/314/329/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.18 м.Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Мануйлова Н.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_2 про встановленя факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2017 позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Із позовної заяви вбачалося, що позивач просить визнати, зокрема, за ним право власності на майно в порядку спадкування після смерті його матері, ОСОБА_3, яка померла 20.12.2015, на земельну ділянку площею 0,1330га, кадастровий номер :10:004:0031, розташовану за адресою вул.Степна, 12 в с.Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, що є вимогою майнового характеру.

Вказана в позові ціна в розмрі 18000 грн. не підтверджена жодним документом.

Суд розяснив позивачу, що у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у цій місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. Як доказ вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг із реєстру прав власності на нерухоме майно.

Отже, дана позовна заява не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме позивачем відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України не вказано ціну позову щодо вимог майнового характеру, дійсну на момент подання позову.

Подана заява ухвалою судді від 06.12.2017 була залишена без руху, згідно якої позивачу було надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отрмання позивачем ухвали.

Копія вказаної ухвали була направлена позивачу на адресу, вказану в позовній заяві. Конверт із зазначеною ухвалою повернувся на вдресу суду із відміткою пошти про закінчення встановленого строку зберігання.

Як вбачається з відмітки листоноши, позивача під час її приходу вдома не було, 09.12.2017 було залишено повідомлення про передачу листа у відділення пошти с.Михайлівка. Проте позивачем не здійснено жодних дій для отримання вказаного листа.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з пунктом 11 частини 1 Перехідних положень ЦПК заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою Укораїни, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з вимогами ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин суд вважає, що позивач не виконав вимоги, вказані в ухвалі суду, протягом встановленого суддею строку.

Керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК Україні, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_2 про встановленя факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом визнати неподаною та повернути заявнику.

Розяснити заявнику, що заява вважається неподаною та підлягає поверненню, але це не позбавляє його права після усунення вказаних недоліків звернутися знову до суду з вказаною заявою.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області в 15-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_4

16.01.2018