АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м. Чернівці справа № 726/2240/16-ц

Апеляційний суд Чернівецької області у складі

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Перепелюк І.Б., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 08 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Проскурняка І.Г., -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування.

Посилався на те, що 20 липня 2011 року він подарував своєму синові ОСОБА_3 земельну ділянку НОМЕР_1 загальною площею 0,0534 га, розташовану в АДРЕСА_1, в садівничому товаристві «Ягідка». Уклавши договір дарування зі своїм сином, позивач сподівався, що до самої смерті син буде його доглядати, піклуватися про нього, забезпечувати необхідними продуктами харчування, але останнім часом у нього з сином погіршилися відносини і син припинив догляд.

Вважає, що укладений договір дарування є помилковим, він помилився щодо істотних обставин договору, щодо прав та обов»язків сторін, а тому просив визнати його недійсним.

Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 08 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

____________________________________________________________________________________________Провадження №22ц/794/61/18 Доповідач: Височанська Н.К.

Категорія: 21

На дане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на неповне з»ясування судом обставин справи. Зокрема, посилався на те, що суд першої інстанції не врахував, що на час укладення договору дарування у нього погіршився стан здоров»я, він потребував догляду, а тому і помилився щодо істотних обставин правочину.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Як визначено у п.п. 19, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» обставини, щодо яких помилилася сторона правочину мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, також, що вона має істотне значення. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що у позивача було волевиявлення саме на укладення договору дарування, а не договору довічного утримання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

З матеріалів справи вбачається, що 20 липня 2011 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір дарування земельної ділянки НОМЕР_1, розташованої в садівничому товаристві «Ягідка» по вул.В.Василевського в м.Чернівці.

Позивач самостійно звернувся до нотаріуса для укладення договору дарування. На укладення такого договору дала свою згоду дружина позивача - ОСОБА_5

З часу укладення оспорюваного договору до часу звернення до суду з позовом минуло більше п»яти років. На спірній земельній ділянці проводилися будівельні роботи і у провадженні суду перебуває цивільна справа між відповідачем та його дружиною ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, де предметом спору є об»єкт незавершеного будівництва. Відповідач ОСОБА_3 позов визнає і просить його задовольнити. Проте, третя сторона - дружина відповідача ОСОБА_4 заперечує проти позову, стверджуючи, що садовий будинок будувався нею та відповідачем ОСОБА_3 під час перебування в шлюбі. Надала суду виготовлений на її ім»я технічний паспорт на садовий (дачний) будинок. Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що метою пред»явлення даного позову може бути намагання позивача допомогти своєму синові у цивільній справі щодо поділу майна подружжя.

Є безпідставними доводи позивача про те, що він помилявся щодо природи правочину. Встановлено, що на момент укладення оспорюваного правочину позивачу було 59 років, він є освідченою інтелегентною людиною. Одружений. В судовому засіданні апеляційної інстанції він пояснив, що самостійно проживає у квартирі, що належить йому на праві власності, продовжує обробляти спірну земельну ділянку і що саме він та за свої кошти здійснював будівництво житлового будинку на земельній ділянці. Вказана обставина свідчить про те, що позивач не потребував стороннього догляду за собою та допомоги. А тому його доводи про те, що він є людиною похилого віку і потребує догляду, не можуть бути взяті судом до уваги.

Колегія суддів вважає, що позивач знав і усвідомлював правову природу правочину у вигляді договору дарування. Суд обгрунтовано відмовив у позові, оскільки позивачем не доведено, що під час укладення оспорюваного договору дарування він помилявся що обставин, що мають істотне значення. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги на дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 08 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий /підпис/ Н.К. Височанська

Судді: /підпис/ І.Б.Перепелюк

/підпис/ В.В.Яремко

з оригіналом згідно: