23.01.2018 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді Зосименка О.М.,
при секретарі - Забродцькому А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - КП "ВЖРЕП №6" Житомирської міської ради, Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що є власником квартири 148 за адресою: м. Житомир, вул. Маликова, 12, на підставі договору дарування квартири від 27.09.2017. р. Проте в квартирі зареєстрований відповідач. Враховуючи, що останній тривалий час у квартирі не проживає, просила суд визнати його таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою.
У судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.
Треті особи в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири №148 за адресою: м. Житомир, вул. Маликова, 12, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №98562745 від 29.09.2017 року.
Відповідно до довідки КП ВЖРЕІІ № 6, № 2692 від 06.10.2017 р. в даній квартирі зареєстровані крім позивача її мати та син ОСОБА_3 (14.09.1946 р.н.), ОСОБА_4 (11.02.1988 р.н.).
Згідно акту КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №6» Житомирської міської ради від 06.10.2017 року, відповідач не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2007 року.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.
Таким чином, з огляду на відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, та зважаючи, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є достатньою правовою підставою для зняття його з реєстрації проживання за цією адресою.
Крім того, з відповідача на користь позивача суд стягує судовий збір згідно п.2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 8, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 265, 280-284 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою №148 у будинку №12 по вулиці Маликова у м. Житомирі.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.М. Зосименко