Справа № 700/1028/13-ц
Номер провадження 4-с/700/1/18
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

при секретарі Сіденко Н.П.,

розглянувши скаргу представника заявника ОСОБА_1 в інтересах заявника: публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 заінтересовані особи: ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

До Лисянського районного суду Черкаської області надійшла скарга від представника заявника ОСОБА_1 в інтересах заявника: публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 заінтересовані особи: ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник посилається на те, що 04.11.2013 року Лисянським районним судом Черкаської області було ухвалено рішення у цивільній справі №700/1028/13-ц (провадження №2/700/433/13) за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором та судовим збором.

21.01.2017 року на підставі вищевказаного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист у цивільній справі №700/1028/13-ц про стягнення з боржника ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором та судового збору.

03.07.2017 року скаржник отримав постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві від 26.05.2017 року ВП №53950497, яка винесена старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу є те, що виконавче провадження надійшло до відділу по місцю отримання доходу боржника, виходом державного виконавця за адресою підприємства встановлено, що з інформації бухгалтера боржник звільнений. Проте повернення виконавчого документа стягувачу відбулося на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

За викладених обставин, скаржник вважає, що старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №53950497 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу є неправомірними та вчинені з порушеннями вимог чинного законодавства.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання, в якому скаргу підтримує та просить слухати скаргу у його відсутності. А тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Представник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ головного територіального управління юстиції у м.Києві в судове засідання, не зявився, однак подав до суду заперечення та просив відмовити в задоволенні скарги повністю, та просить слухати скаргу без його участі.

Заінтересована особа в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв"язку із відрядженням. Інші представники позивача у судове засідання не з"явилися про причини не явки не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягаює задоволенню.

Судом встановлено, що 04.11.2013 року Лисянським районним судом Черкаської області було ухвалено рішення у цивільній справі №700/1028/13-ц (провадження №2/700/433/13) за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

21.01.2017 року на підставі вищевказаного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист у цивільній справі №700/1028/13-ц про стягнення з боржника ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором та судового збору.

03.07.2017 року скаржник отримав постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві від 26.05.2017 року ВП №53950497, яка винесена старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу є те, що виконавче провадження надійшло до відділу по місцю отримання доходу боржника, виходом державного виконавця за адресою підприємства встановлено, що з інформації бухгалтера боржник звільнений. Проте повернення виконавчого документа стягувачу відбулося на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цьогоЗакону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, державним виконавцем не здійснено всіх передбачених законодавством дій спрямованих на виконання рішення суду. Відтак, оскаржувана постанова винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.ст.448, 449 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких підстав скарга ОСОБА_1 в інтересах заявника: публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 заінтересовані особи: ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 447-453 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 в інтересах заявника: публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 заінтересована особа: ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця -задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 за виконавчим провадженням №53950497 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.05.2017.

Скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 за виконавчим провадженням №53950497 від 26.05.2017 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п"ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали або складення повного тексу судового рішення. Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя Г. М. Яценко