Справа № 186/1454/17
Провадження номер № 2/0186/28/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої - судді Янжули С. А.

при секретарі: Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2017 року позивач звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 24 січня 2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 уклали договір кредиту №9/07.

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" 14 червня 2010 року було приведено у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства" назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування в Публіче акціонерне товариство "Укрсоцбанк".

Згідно п.1.1.1 кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 15 000,00 доларів США.

Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту.

Свої зобов'язання позивач виконав, надавши позичальнику кредит, що підтверджується випискою по рахунку.

Згідно листа №13-210/7871-22612 від 07 грудня 2009 року НБУ операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії, тобто позивач мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті.

У порушення умов договору, позичальник ОСОБА_1, свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 27 липня 2017 року має заборгованість в сумі 17 212,20 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 445 535,39 гривень, яка складається із:

11 095,40 доларів США (287 202,88 гривень) - сума заборгованості за кредитом;

2 448,27 доларів США (63 373,13 гривень) - сума заборгованості за відсотками;

3 140,92 доларів США (81 302,27 гривень) - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту;

527,61 доларів США (13 657,11 гривень) - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків.

Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором.

Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору.

Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 17 212,20 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27 липня 2017 року становить 445 535,39 гривень та судові витрати зі сплати судового збору по справі в розмірі 6 683,03 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовільнити.

Відповідач та її представник в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. 08 грудня 2017 року відповідач подала суду клопотання про зменшення неустойки, в якому зазначила, що загальна сума неустойки становить 3 668,53 долари США, що по діючому курсу НБУ становить 99 050,31 гривень. Згідно доданих копій квитанцій нею було погашено понад 10 000,00 доларів США з отриманих від позивача 15 000,00 доларів США, але сума боргу, яку вимагає банк на сьогодні становить 17 212,00 доларів США. В зв'язку з тим, що за роки дії кредитного договору курс долара США значно виріс по відношенню до національної валюти, вона, як позичальник, отримала надмірний тягар щодо взятих зобов'язань, але банк, нараховуючи неустойку, штучно збільшує розмір боргу і так маючи надприбутки за рахунок курсової різниці. Отже, несвоєчасне погашення заборгованості з її боку має не навмисний характер, про що свідчать копії квитанцій, долучених до матеріалів справи про сплату кредиту та її постійні перемовини з банком щодо варіантів вирішення спору мирним шляхом, вважає, що неналежним виконанням своїх зобов'язань не завдала значних збитків банку. Просить суд зменшити на 99% розмір неустойки (штрафів, пені) до 1%, що становить 36,68 доларів США.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовільнити частково з наступних підстав.

Дійсно, 24 січня 2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 уклали договір кредиту №9/07.

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" 14 червня 2010 року було приведено у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства" назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування в Публіче акціонерне товариство "Укрсоцбанк".

Згідно п.1.1.1 договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 15 000,00 доларів США.

Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту.

Свої зобов'язання позивач виконав, надавши позичальнику кредит, що підтверджується випискою по рахунку, долученою до матеріалів справи.

В порушення умов договору, відповідач ОСОБА_1, свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 27 липня 2017 року, має заборгованість в сумі 17 212,20 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 445 535,39 гривень, яка складається із:

11 095,40 доларів США (287 202,88 гривень) - сума заборгованості за кредитом;

2 448,27 доларів США (63 373,13 гривень) - сума заборгованості за відсотками;

3 140,92 доларів США (81 302,27 гривень) - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту;

527,61 доларів США (13 657,11 гривень) - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, що підтверджується розрахунком вимог банку з неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором №9/07 від 24 січня 2007 року.

З 24 січня 2007 року процентна ставка - 13,0 річних, з 01 липня 2008 року процентна ставка - 14,0 річних. Про зміну процентної ставки відповідач повідомлялася, що підтверджується рекомендованим листом з повідомленням про відправлення, яке відповідач ОСОБА_1 отримала 23 травня 2008 року під підпис.

Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором.

Рекомендованим листом з повідомленням про отримання №8212642 від 13 вересня 2017 року позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушення, що виникло в результаті порушення нею умов договору, однак вимоги про усунення порушення нею виконані не були.

Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору.

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

У зв'язку з наведеним суд дійшов висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-190 цс15 від 16 вересня 2015 року.

Згідно листа №13-210/7871-22612 від 07 грудня 2009 року НБУ операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії, тобто позивач мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті.

Правомірність надання кредиту в іноземній валюті у встановленому законом порядку не оспорена.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У відповідність ст.509 ЦК України - в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

На даний час, відповідач належним чином свої зобов'язання за Кредитним Договором не виконала, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 03 вересня 2014 року, у справі № 6-100цс14, зазначено, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Згідно ст. 360-7 ЦПК України правова позиція Верховного Суду України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи тяжкий матеріальний стан відповідача, те, що вона з 2007 року періодично сплачує заборгованість за кредитним договором, останній раз - 03 лютого 2015 року, тобто вживала заходи щодо сплати щомісячних платежів та сплатила більшу частину кредиту, що підтверджується наданими нею копіями квитанцій, долученими до матеріалів справи, з моменту отримання відповідачем кредиту по сьогоднішній час курс долару США значно виріс, суд вважає, що суму пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 3 140,92 долари США (81 302,27 гривень) та пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 527,61 доларів США (13 657,11 гривень) слід зменшити до 1 570,46 доларів США (40 651,14 гривень) та 263,81 долару США (6 828,69 гривень) відповідно.

Вказаний борг в сумі 15 377,94 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 398 055,84 гривень слід стягти з відповідача на користь Публічного Акціонерного Товариства "Укрсоцбанк", також на підставі ст.264 ЦПК України судовий збір в сумі 6 683,03 гривень, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судовий збір, сплачений відповідачем ОСОБА_1 за подання заяви про забезпечення доказів в сумі 320,00 гривень - слід залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, ч.3 ст.549, ст.625, ч.1 ст.1054 ЦК України, ст.ст. 2,3,4,6,9,18,76,77,78,79,80,89,258,263,264 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ :

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного Акціонерного Товариства "Укрсоцбанк" на р/р №0001, МФО 300023, заборгованість по кредитному договору, яка складається: із заборгованості за тілом кредиту в сумі 11 095,40 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 287 202,88 гривень; заборгованості за відсотками в сумі 2 448,27 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 63 373,13 гривень; пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1 570,46 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 40 651,14 гривень; пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 263,81 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 6 828,69 гривень, а всього: 15 377 (п'ятнадцять тисяч триста сімдесят сім) доларів США 94 цента, що за офіційним курсом НБУ, станом на 27 липня 2017 року, становить 398 055 (триста дев'яносто вісім тисяч п'ятдесят п'ять) гривень 84 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства "Укрсоцбанк" на р/р №0001, МФО 300023, судовий збір по справі в розмірі 6 683 (шести тисяч шестиста вісімдесяти трьох) гривень 03 копійок.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за пред'явлення до суду заяви про забезпечення доказів в сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок, залишити за нею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: С.А.Янжула