Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/933/15-ц Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 280/933/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, Коростишівської районної державної адміністрації про стягнення боргу за договором позики, визнання протиправними та скасування розпорядження Коростишівської районної державної адміністрації за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2017 року та на додаткове рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 грудня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Василенка Р.О. у м. Коростишіві,

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, 06.06.2016 уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути із ОСОБА_2 на його користь 1730 доларів США за договором позики та визнати протиправним рішення посадової Коростишівської РДА та скасувати розпорядження першого заступника голови Коростишівської РДА від 03.09.2014 №249 «Про надання дозволу ОСОБА_2 здійснити від імені малолітньої доньки ОСОБА_3 підписання необхідних документів для подання до органу нотаріату заяви про відмову у прийнятті спадщини після смерті матері ОСОБА_4В.». Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 04.06.2014 позивач надав позику ОСОБА_4 на рік у розмірі 1730 доларів США, яка померла 25.06.2014 року. Угода засвідчена відповідною розпискою позичальниці. Члени її родини в усній формі гарантували повернення боргу в обумовлений термін, проте після смерті позичальника відмовились повертати кошти, обґрунтовуючи це тим, що не прийняли спадщину. ОСОБА_1 зазначав, що фактично спадщина була прийнята відповідачем, ряд обєктів нерухомого майна протягом періоду жовтень 2013 - червень 2015 переоформлено на ОСОБА_5 - старшу дочку померлого позичальника. Крім того, ОСОБА_2 було вчинено ряд дій, спрямованих на штучне створення умов для ухилення від виконання боргових зобовязань, поєднаних з порушенням майнових прав малолітньої дитини ОСОБА_3, щодо прийняття нею спадщини після смерті матері. Вищезазначене підтверджується тим, що першим заступником голови Коростишівської РДА ОСОБА_6 було прийнято розпорядження №249 від 03.09.2014 «Про надання дозволу ОСОБА_2 здійснювати від імені малолітньої доньки ОСОБА_3, підписання необхідних документів для подання до органу нотаріату заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4В.», видане без відповідної ретельної перевірки, з порушенням меж територіальної компетенції Коростишівської РДА, оскільки малолітня ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_2 фактично проживають у м. Житомирі, процедури прийняття та на підставі неправдивих відомостей. Зазначає, що вказаним розпорядженням порушуються його права, оскільки позбавлення дитини статусу спадкоємця створює перешкоди у поверненні боргу.

Рішенням Коростишівського районного суду м. Житомира від 01 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження першого заступника голови Коростишівської РДА Джамана №249 від 03.09.2014 "Про надання дозволу ОСОБА_2 здійснювати від імені малолітньої доньки ОСОБА_3, підписання необхідних документів для подання до органу нотаріату заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4В.". Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості боргу за договором позики від 04.06.2014 - 46979 грн 53 коп., що еквівалентно 1730 доларів США за курсом НБУ станом на 01.12.2017 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 понесені судові витрати у розмірі 720 грн.

Додатковим рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 грудня 2017 року стягнуто із Коростишівської районної державної адміністрації та ОСОБА_2 на користь держави по 640 грн судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що наявні у матеріалах справи письмові докази безумовно доводять наявність юридичних фактів, що слугували підставами для відмови у задоволенні позовних вимог, так як малолітня донька не повязана жодними зобовязальними правовідносинами із позивачем та вони не є сторонами договору позики. Зазначає, що згідно спадкової справи ним та його дочкою не було прийнято спадщину після смерті ОСОБА_4, а тому вони є неналежними відповідачами по вказаній цивільній справі. Такі обставини свідчать про істотне порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, принципів справедливості та розумності , що перебуває під захистом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що згідно із розпискою від 04 червня 2014 року, складеною ОСОБА_4, остання отримала у борг від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 730 доларів США, терміном до 04 червня 2015 року.

Форма та зміст договору позики у розписці від 04 червня 2014 року, передбачені ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, сторонами дотримані.

25 червня 2014 року ОСОБА_4 померла.

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_4 з 20.08.1988 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою (ч. 1 ст. 609 ЦК України).

Частинами 1,3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст.1270 ЦК України строк.

У зв'язку зі смертю боржника за договором позики зобов'язання повернути позику не припиняється і переходить до спадкоємців які прийняли спадщину, в межах вартості отриманого у спадщину майна, за умови дотримання кредитором строків пред'явлення до спадкоємців вимоги про повернення позики.

Згідно довідки Комунального підприємства «Коростишівська комунальна служба» №2261 від вересня 2014 року ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом з нею за цією адресою на день її смерті були зареєстровані: чоловік ОСОБА_2, донька ОСОБА_5, донька ОСОБА_3

Із спадкової справи заведеної приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_4 вбачається, що 11 вересня 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_2П від імені своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 подали до приватного нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини.

У визначеному законом порядку відмова ОСОБА_2 від спадщини після смерті дружини ОСОБА_4 не визнана недійсною.

Відмова від прийняття спадщини ОСОБА_2 від імені своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 була здійснена на підставі розпорядження Коростишівської районної державної адміністрації №249 від 03 вересня 2014 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 проживав зі спадкодавцем на день смерті, але в межаж шестимісячного строку визначено ст.1270 ЦК України звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини, а тому він не є спадкоємцем ОСОБА_4 та не може відповідати по боргах спадкодавця.

Задовольняючи вимоги до відповідача ОСОБА_2 суд першої інстанції не врахував зазначені вимоги закону та обставини справи та дійшов помилкового висновку про стягнення з його, як спадкоємця ОСОБА_4, боргу на користь ОСОБА_1

Що стосується вимог до малолітньої ОСОБА_3 інтереси якої представляє її батько ОСОБА_2, то апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

За змістом ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не предявив вимогу до спадкоєців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляються права вимоги.

Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

Встановлено, що ОСОБА_1 був обізнаний про смерть ОСОБА_4, яка померла 25 червня 2014 року, одразу, оскільки вони проживали в одному місті, були друзями, що підтверджується змістом позовної заяви та заявами ОСОБА_1, які містяться в матеріалах цієї справи.

Позивач, у строк встановлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, направив ОСОБА_5 вимогу-пропозицію сплатити борг. Разом з тим, таку вимогу ОСОБА_1 не направляв ОСОБА_2, як представнику малолітньої ОСОБА_3

Крім того, матеріали справи не містять доказів про наявність спадкового майна після смерті ОСОБА_4 та його вартість.

У порушення зазначених вище норм права, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачу стало відомо про смерть спадкодавця одразу, проте вимогу до спадкоємниці ОСОБА_3 у строк, визначений ч.2 ст.1281 ЦК України, не направляв, а з позовом звернувся в суд 16 червня 2015 року, тобто кредитор предявив вимоги до спадкоємниці з порушенням строків, встановлених ст.1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємцниці ОСОБА_3 З огляду на те, що ОСОБА_1 втратив право вимоги до ОСОБА_3, а відтак не підлягають задоволенню вимоги про визнанння розпорядження Коростишівської районної державної адміністрації №249 від 03 вересня 2014 року, яким надано дозвіл ОСОБА_2 на відмову від прийняття спадщини малолітньою ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_4, оскільки цим рішенням не порушуються права позивача, як кредитора.

Доводи позивача щодо дотримання ним визначеного законом строку пред'явлення вимоги кредитора до спадкоємців в силу пред'явлення такої вимоги лише до ОСОБА_9, а не до всіх спадкоємців окремо не узгоджуються зі змістом наведених вище норм матеріального права, ґрунтуються на довільному їх трактуванні заявником.

Отже, суд першої інстанції зазначених норм матеріального та процесуального права не врахував, неповно зясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, апеляційний суд стягує з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 960 грн. судових витрат понесених за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2017 року та додаткове рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 960 грн судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 02 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді