Справа № 350/68/16-ц
Провадження № 22-ц/779/154/2018
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Василишин Л.В., Мелінишин Г.П.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю представника стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про накладення арешту на майно боржника, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Калиній Г.В. 20 листопада 2017 року в смт. Рожнятів Івано-Франківської області, повний текст якої складено 24 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2017 року представником ОСОБА_3 подана суду скарга на постанову головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про накладення арешту на майно боржника №53829399 від 12.10.2017 року. Зазначено, що в ході примусового виконання виконавчого листа №2/352/166/2016, виданого 14.04.2016 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_3 563 353 грн боргу на користь ОСОБА_6, винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Даною постановою описано 29 позицій майна, накладено на нього арешт та встановлено обмеження права користування. Призначено відповідальним зберігачем ОСОБА_7. Однак, в оскаржуваній постанові від 12.10.2017 року по всіх позиціях не вказано кількість кожного предмета, його відмінні ознаки. Позиції 28-29, якими описано земельні ділянки, містять розмір, але не зазначено їх цільове призначення, наявність комунікацій тощо. Крім того, в даній постанові відсутні підписи боржника та стягувача, їх представників, не надано її копії учасникам виконавчого провадження. З цих підстав просив скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та визнати дії головного державного виконавця Рожнятівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області щодо винесення постанови неправомірними.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 20 листопада 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про накладення арешту на майно боржника відмовлено за безпідставністю (а.с.102-105).

Не погодившись з даною ухвалою, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що не зазначення в постанові про опис та арешт майна родових ознак рухомого майна має істотне значення для вирішення спору по суті та скасування постанови від 12.10.2017 року, оскільки відсутня можливість однозначно ідентифікувати описане й арештоване майно та визначити, в якому стані воно перебуває та чи взагалі придатне для подальшої реалізації на електронних торгах. Слід також врахувати, що державним виконавцем не встановлено, чи описане й арештоване майно належить боржнику, а не іншим особам, що зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Також суд не врахував те, що в першу чергу при проведенні виконавчих дій було порушено права боржника ОСОБА_3, що суперечить ст.2 Закону України «Про виконавче провадження».

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою в повному обсязі задовольнити скаргу.

Вислухавши пояснення представника стягувача, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст. 367 ЦПК України, наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги на постанову головного державного виконавця про накладення арешту на майно боржника (згідно викладених у скарзі вимог), суд першої інстанції виходив з того, що заявник не довів належними доказами, що не зазначення державним виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.10.2017 року родових ознак нерухомого майна, а також площі, цільового призначення та інших відмінних ознак земельних ділянок та будівель і споруд порушує права скаржника (боржника), оскільки зазначені недоліки постанови можна усунути шляхом уточнення постанови чи повторного (додаткового) опису майна. Водночас, скасування оскаржуваної постанови може призвести до порушення прав стягувача ОСОБА_6 під час примусового виконання рішення суду, яке добровільно боржником не виконується.

З таким висновком погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2016 року, яке набрало законної сили 08.04.2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 стягнено борг за договором позики в сумі 557 775 грн та 5578 грн судових витрат по справі, про що свідчить виконавчий лист, виданий Рожнятівським районним судом 13.04.2016 року, а також цей факт не оспорюється заявником. (а.с.28)

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Рожнятівського РУЮ від 27.01.2016 року відкрито виконавче провадження згідно ухвали Рожнятівського районного суду від 25.01.2016 року про накладення арешту на все належне ОСОБА_3 нерухоме майно в порядку забезпечення позову (а.с.88). Копію даної постанови направлено боржнику 28.01.2016 року (а.с.89).

Рішення суду звернуто до виконання і постановою головного державного виконавця Рожнятівського районного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 26.04.2017 року відкрито виконавче провадження згідно виконавчого листа №2/350/166/2016, виданого 13.04.2016 року Рожнятівським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 боргу за договором позики в сумі 557 775 грн та 5578 грн судових витрат по справі (а.с.29). Копію даної постанови направлено ОСОБА_3 (а.с.30).

В ході примусового виконання зазначеного виконавчого листа винесено постанову № 53829399 від 12 жовтня 2017 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, в якій описано 29 позицій майна, з яких 1-21 позиція - рухоме майно (посуд, меблі, побутова техніка), 22-29 позиції нерухоме майно (будинок, господарські споруди, криниця та дві земельні ділянки), накладено на нього арешт та встановлено обмеження права користування, а саме: не розтрачувати, не відчужувати, не приховувати, не підмінювати. Призначено відповідальним зберігачем та попереджено про кримінальну відповідальність ОСОБА_7 (а.с. 5-6; а.с.74-75; а.с. 90-91). Копію даної постанови направлено ОСОБА_3 12.10.2017 року (а.с.77).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обовязковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Провадження з виконання судових рішень є завершальною і невідємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі.

Основним завданням реалізації права на справедливий суд після ухвалення судового рішення є його виконання у добровільному чи примусовому порядку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу пункту 6 частини 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Строки здійснення державним виконавцем опису та арешту майна під час вчинення виконавчих дій передбачені у ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» (не пізніш як на пятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження).

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника передбачений положеннями ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом частини 1 та 5 якої звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Порядок звернення стягнення на обєкти нерухомого майна фізичної особи та звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб регламентований ст. ст. 50, 53 та 56 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 56 закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обовязковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обовязково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що заявник не довів належними доказами, що не зазначення державним виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника родових ознак рухомого майна, його кількості, а також площі, цільового призначення та інших відмінних ознак земельних ділянок, будівель та споруд порушує права боржника. Оскільки із постанови чітко вбачається кількість описаного рухомого (зокрема, столик дерев»яний та шість крісел, ліжко спальне дерев»яне, комод білого кольору, ваза з декоративними квітами тощо) та його родові ознаки, аналогічно і щодо нерухомого майна, то такі недоліки постанови жодним чином не порушують прав боржника і не можуть бути підставою для скасування постанови.

Постанова підписана державним виконавцем, зберігачем (особою, якій передано майно на зберігання) та понятими.

Законом передбачено вручення копії постанови сторонам виконавчого провадження.

Не приймаються судом доводи апелянта і щодо належності майна іншим особам, оскільки заявник не представив доказів про те, що він уповноважений діяти в інтересах інших осіб і яких, а інші особи, котрі вважають, що їх права порушені оспорюванню постановою не позбавлені права звернутися до суду за захистом таких прав.

Крім того, не заслуговують на увагу і посилання апелянта на те, що описане майно входить до Переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, оскільки стягнення на оспорювань майно державним виконавцем не звернуто, а здійснено лише опис і арешт такого майна. При тому майно з користування сім»ї боржника державним виконавцем не вилучено, а передано на зберігання члену сім»ї боржника.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема щодо невірного зазначення номеру виконавчого провадження, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та не можуть являтися підставою для скасування постанови.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування постанови про опис та накладення арешту на майно боржника, тому апеляційну скаргу слід відхилити.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було дотримано норми процесуального права, а тому ухвалу слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 383-384 ЦПК України, колегія судів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області - без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 січня 2018 року.

Головуючий: І.О. Максюта

Судді: Л.В. ОСОБА_8 Мелінишин