АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарРябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за позовом ОСОБА_5 до Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України», Міністерства охорони здоров'я України про зобов'язання провести приватизацію та оформити документи про передачу майна у власність, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29 листопада 2017 року,

встановила:

У червні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України», Міністерства охорони здоров'я України про зобов'язання провести приватизацію та оформити документи про передачу майна у власність, зазначаючи, що 21 травня 2010 року за місцем своєї роботи він звернувся із заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1, в якій він проживає, починаючи з 05.12.1990 року.

Профспілковий комітет за місцем роботи 27.05.2010 року надав згоду на приватизацію зазначеної квартири, однак приватизація здійснена не була.

У зв'язку із зміною власника спірного майна, яке належить до державної власності та перебуває на балансі Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України», із відповідною завою він (позивач) звернувся до відповідачів, які відмовили йому у приватизації.

Посилаючись на те, що за законом він має право на приватизацію займаного ним житла, а спірна квартира належить до об'єктів приватизації, позивач просив суд зобов'язати відповідачів провести приватизацію зазначеної квартири та оформити документи про передачу майна йому у власність.

Ухвалою від 29 листопада 2017 року суд закрив провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду, зазначаючи, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та без врахування змін у суб'єктному складі сторін, зокрема відповідачів - власників спірного майна.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Державна установа «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я» доводи скарги не визнала, ухвалу суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд керувався пунктом другим частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року, в редакції, що діяла на час розгляду справи, відповідно до якого суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому в основу свого висновку суд поклав рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2015року, ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 24 лютого 2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року, які ухвалювалися в справі за позовом ОСОБА_5 до Державної санітарної епідеміологічної служби України, Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» про зобов'язання провести приватизацію та оформити документи про передачу квартири у власність (а.с.26-39).

Однак із змісту наведених вище рішень вбачається,що змінився як суб'єктний склад цивільних процесуальних відносин, так і підстави заявлених ОСОБА_5 позовних вимог.

Так, за станом на червень 2017 року (на час повторного звернення позивача до суду) змінився титульний власник спірної квартири, яка належить до державного житлового фонду, і визначені позивачем в даній справі відповідачі не довели факт свого правонаступництва у спірних правовідносинах.

Крім того, підставою для відмови ОСОБА_5 у задоволенні вимог щодо приватизації квартири, в якій він проживає, заявлених ним до Державної санітарної епідеміологічної служби України, Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України», суди усіх інстанцій зазначили ту обставину, що позивач порушив встановлений ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» порядок приватизації, так як не звертався до відповідачів із відповідною заявою.

У позовній заяві, на підставі якої судом відкрито провадження у даній справі, ОСОБА_5 як на підставу заявлених ним до Міністерства охорони здоров'я України та до Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» вимог послався, зокрема, на те, що його звернення до відповідачів з приводу приватизації спірної квартири залишено ними без задоволення.

Отже, викладене дає підстави дійти висновку про те, що позови, які суд вважав тотожними, такими не є, оскільки не співпадають за суб'єктним складом сторін та його підставами .

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що порушивши норми процесуального права, суд постановив помилкову ухвалу, яка відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.379 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29 листопада 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна