Справа № 417/4630/17
Провадження № 2/417/352/17
РІШЕННЯ

Іменем україни

"03" січня 2018 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі: головуючого судді Шкирі В. М., за участі секретаря Грибєнік О. В., позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка Луганської області у режимі відеоконференції зі Сватівським районним судом Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Марківського районного територіального медичного об'єднання про зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Марківського районного територіального медичного об'єднання, в якому просить зобов'язати Марківське РТМО видати йому копії епікризів-виписок Сватівської обласної психіатричної лікарні за 2017 рік відносно нього.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що у вересні 2017 року він звернувся на особистий прийом до лікаря-психіатра та з письмовим клопотанням до головного лікаря Марківського РТМО про видачу виписок із епікризів Сватівської обласної психіатричної лікарні за 2017 рік. Листом №967 від 13.09.2017 йому було відмовлено у видачі епікризів. Вважає, що своєю відмовою відповідач порушив його права, свободи та законні інтереси.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовільнити. крім того просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати: 2 грн витрачені ним на фотокопіювання додатків до позову; 22 грн витрачені ним на проїзд до с.Марківка на попутному транспорті ( 2 рази по 11 грн); 120 грн добових ( 2 дні х 60 грн) та за витрачені ним 10 годин для підготовки позову. Зазначивши, що письмових доказів цих витрат він надати не може, бо їх нема. Просив вважати доказами його усні слова.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, 25.10.2017 надано письмове заперечення проти позову в яком вказано, що з 02.09.2016 по 05.02.2017 та з 30.03.2017 по 27.04.2017 ОСОБА_1 перебував на лікування в Сватівській обласній психіатричній лікарні, в примусовому порядку, тому, що він вчинив бійку в Кризькій середній школі в присутності дітей. 27.04.2017 була проведена експертиза та поставлено діагноз "Шизофренія параноїдна", та рекомендовано примусові міри медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний стаціонар з посиленим режимом. Рекомендовано введення клопіксолу депо 1,0 в/м 1 раз в три тижні, на що хворий відмовляється. Від (а.с.22)

18.12.2017 представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі та надав копії епікрізів для передачі ОСОБА_1 (а.с.49) тим самим визнавши позовні вимоги.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини справи прийшов до наступного.

Позивач ОСОБА_1 11 вересня 2017 року звернувся з письмовою заявою до головного лікаря Марківського РТМО Третяка А. Ю. про видачу виписок із епікризів Сватівської обласної психіатричної лікарні за 2017 рік.

Згідно листа №967 від 13.09.2017 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі епікризів на підставі ст. 26 Закону України "Про психіатиричну допомогу" , оскільки його психологічний стан здоров'я не дозволить йому їх прочитати.

Згідно епікрізу Сватівської обласної психіатричної лікарні № 2030 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився в Сватівській обласній психіатричній лікарні з 02.09.2016 по 05.02.2017 та має діагноз, мовою оригіналу : Шизофрения, параноидная, эпизодическое течение со стабильным дефектом, не полная ремиссия.F 20.02 х 4 (а.с.25)

Згідно епікрізу Сватівської обласної психіатричної лікарні № 821 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився в Сватівській обласній психіатричній лікарні з 30.03.2017 по 27.04.2017 де 27.04.2017 відносно нього було проведено судово психіатричну експертизу та поставлено діагноз (овою оригіналу): "Шизофрения параноидная, эпизодическое течение со стабильным дефектом, не полная терапевтическая ремиссия, был признан невменяемым. В связи со значительной социальной опасностью на даное время рекомендовано принудительные меры медицинского характера в виде госпитализации в психиатрический стационар с усиленным наблюдением (а.с.23-24).

Станом на 03.01.2017 копії епікрізів ОСОБА_1 не отримав, оскільки копії епікрізів надані суду для передачі ОСОБА_1, який наразі проходить лікування у Сватівській обласній психіатричній лікарні.

Суд вирішуючи цильно- правовий спір по суті заявлених позовних вимог виходить з наступного.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (ст. 21 Конституції України).

За змістом ст. 23 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками, аналогічні положення містятіся в ст. 283 ЦК України

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦК України фізична особа має право на надання їй медичної допомоги.

Згідно принципів, закріплених ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Відповідно до ст.25 вказаного Закону України, особи, яким надається психіатрична допомога, мають права і свободи громадян, передбачені Конституцією України та законами України. Обмеження їх прав і свобод допускається лише у випадках, передбачених Конституцією України, відповідно до законів України.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 285 ЦК України повнолітня фізична особа має право на достовірну і повну інформацію про стан свого здоров'я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються її здоров'я. Якщо інформація про хворобу фізичної особи може погіршити стан її здоров'я або погіршити стан здоров'я фізичних осіб, визначених частиною другою цієї статті, зашкодити процесові лікування, медичні працівники мають право дати неповну інформацію про стан здоров'я фізичної особи, обмежити можливість їх ознайомлення з окремими медичними документами.

Згідно із ст. 39 Закону України «Основи законодавства про охорону здоров'я» медичний працівник зобов'язаний надати пацієнтові в доступній формі інформацію про стан його здоров'я, мету проведення запропонованих досліджень і лікувальних заходів, прогноз можливого розвитку захворювання, у тому числі наявність ризику для життя і здоров'я. Якщо інформація про хворобу пацієнта може погіршити стан його здоров'я або погіршити стан здоров'я фізичних осіб, визначених частиною другою цієї статті, зашкодити процесові лікування, медичні працівники мають право надати неповну інформацію про стан здоров'я пацієнта, обмежити можливість їх ознайомлення з окремими медичними документами

Такі положення кореспондуються із приписами ч. 3 ст. 26 Закону України «Про психіатричну допомогу» відповідно до якої, особа при наданні їй психіатричної допомоги або її законний представник має право на ознайомлення з історією хвороби та іншими документами, а також на отримання в письмовому вигляді будь-яких рішень щодо надання їй психіатричної допомоги. У випадках, коли повна інформація про стан психічного здоров'я особи може завдати шкоди її здоров'ю або призвести до безпосередньої небезпеки для інших осіб, лікар-психіатр або комісія лікарів-психіатрів можуть таку інформацію обмежити

Позивач 11 вересня 2017 року звернувся з письмовою заявою до головного лікаря Марківського РТМО Третяка А. Ю. про видачу виписок із епікризів Сватівської обласної психіатричної лікарні за 2017 рік.

Згідно листа №967 від 13.09.2017 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі епікризів на підставі ст. 26 Закону України "Про психіатиричну допомогу" , оскільки його психологічний стан здоров'я не дозволить йому їх прочитати.

На день розгляду справи відповідач визнав позовні вимоги, проте копії епікрізів не вручені ОСОБА_1

Отже суд констатує, що ндійсно місце порушення прав позивача, оскільки відповідач свою відмову у видачі епікрізів мотивував тим, що його психологічний стан здоров'я не дозволить йому їх прочитати. Проте ст.26 Закону України "Про психіатричну допомогу" передбачає інші підстави для обмеження інформації , а саме: "У випадках, коли повна інформація про стан психічного здоров'я особи може завдати шкоди її здоров'ю або призвести до безпосередньої небезпеки для інших осіб, лікар-психіатр або комісія лікарів-психіатрів можуть таку інформацію обмежити".

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішуєсеред іншого і як розподілити між сторонами судові витрати.

Позивач зазначив, що його судові витрати складаються з 2 грн витрачених ним на фотокопіювання додатків до позову; 22 грн витрачених ним на проїзд до с.Марківка на попутному транспорті ( 2 рази по 11 грн); 120 грн добових ( 2 дні х 60 грн) та за витрачені ним 10 годин для підготовки позову.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або мала сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення, з а умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач в судовому засіданні заявив, що письмових доказів цих витрат він надати не може, бо їх нема, просив вважати доказами його усні слова.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Отже, усних засобів доказування ЦПК не передбачає.

Таким чином, понесення судових витрат позивачем не підтверджено, а тому вони не піддлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.12, 13, 141 , 263, 264-266, 272, 273, 352, 355 ЦПК України, суд ,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Марківського районного територіального медичного об'єднання про зобов'язання вчинити певні дії задовільнити повністю.

Зобов'язати Марківське районне територіальне медичнее об'єднання видати ОСОБА_1 копії епікрізів - виписок Сватівської обласної психіатричної лікарні за 2017 рік, які стосуються його лікування у Сватівській обласній психіатричній лікарні.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстаенції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повний текст складено 04.01.2017 року

Суддя Марківського районного суду В. М. Шкиря