Справа № 211/2171/15-ц
Провадження № 4-с/211/6/18
У Х В А Л А

іменем України

14 березня 2018 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1sp; В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на дії ст. державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5, звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця, зазначивши, що в провадженні Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі відділ ДВС) знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 211/2171/15-ц, виданого 17.07.2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 ( далі Заявник) на користь ОСОБА_6 боргу у сумі 184 886,82 грн.

08 серпня 2017 року ОСОБА_2 отримав повідомлення відділу ДВС № 26274/7 від 21.07.2017 року про те, що субєктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання, було надано письмовий звіт про оцінку належного йому, як боржнику, майна, а саме: домоволодіння та земельних ділянок площею 0, 0876 га та 0, 1000 га, вартість яких згідно письмового звіту про оцінку станом на 14.06.2017 року складає 105 717 грн., 20 945 грн. та 48 050 грн. відповідно. Оскільки державний виконавець, як замовник оцінки, не забезпечив доступ субєкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці , а суб'єкт оцінювання в порушення норм чинного законодавства виконав оцінку майна без належного ознайомлення з обєктом оцінки шляхом доступу до нього, що могло вплинути на визначення ринкової вартості майна, Заявник вважає дії державного виконавця по проведенню оцінки майна незаконними, а оцінку майна згідно звіту субєкта оціночної діяльності такою, що не підлягає застосуванню. З цих підстав, заявник просив визнати неправомірними дії державного виконавця Осьмак-Терновської С.В. в частині проведення оцінки арештованого майна, визнати оцінку такою, що не підлягає застосуванню та просив зупинити на період розгляду цієї скарги виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа.

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання не зявився.

Представник ОСОБА_2- ОСОБА_5 надала заяву про розгляд скарги за її відсутністю, на своїх вимогах наполягає.

Ст. державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, дії якої оскаржує заявник, у судове засідання не зявилась, про день та час розгляд справи була повідомлена, письмових заперечень щодо поданих вимог не надала, справа тричі призначалася до слухання.

Заінтересована особа, стягувач ОСОБА_6, також у судове засідання не зявилась.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій реакції.

У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІII Перехідних Положень ЦПК України у новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконання рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 183 056 грн. на користь ОСОБА_6, ст. державним виконавцем Довгинцівського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 за виконавчим листом № 211/2171/15-ц відкрито виконавче провадження ВП № 48927946.

21.07.2017 року за вихідним № 26274/7 ст.державним виконавцем Осьмак Терновською С.В. боржнику ОСОБА_2 направлено письмове повідомлення, згідно якого Заявнику повідомлялось, що субєктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання, надано письмовий звіт про оцінку належного ОСОБА_2, як боржнику, майна, а саме: домоволодіння та земельних ділянок площею 0, 0876 га та 0, 1000 га, вартість яких згідно письмового звіту про оцінку станом на 14.06.2017 року складає 105 717 грн., 20 945 грн. та 48 050 грн. відповідно. У листі боржнику розяснено право на подання заперечень в десятиденний строк з дня надходження повідомлення (а.с. 3 копія повідомлення).

Положеннями ст. 383 ЦПК у редакції, чинній на час звернення із скаргою, передбачено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з приписами ст. 385 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення із скаргою, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналогічні норми міститься у ст. 447, 449 ЦПК України, що діють на момент розгляду скарги.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

На підтвердження своєчасного звернення до суду представник ОСОБА_7 ОСОБА_5 долучила копію поштового конверту.

У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення дії або бездіяльність держаного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності (ст. 3 Закону України «України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету міністрів України від 10.09.2003 № 1440 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Національний стандарт №2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою КМУ від 28 жовтня 2004 №1442 з наступними змінами, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Так, згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, під час якого здійснюється ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка, визначення бази оцінки та подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов для укладення договору на проведення оцінки.

У п. 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» закріплено, що незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Таким чином, з огляду на зазначене, ознайомлення з обєктом оцінки полягає у дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та у особистому огляді оцінювачем обєкта оцінки.

Крім того, ч. 2 ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Доказів отримання оцінювачем необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки ст. державним виконавцем не надано.

Разом із цим, відповідно до п. 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд обєкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та обєктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наданої заявником копії звіту про оцінку майна вбачається, що ознайомлення з обєктом оцінки шляхом доступу до нього не проводилось, оцінювачем не були наведені відповідні пояснення про неможливість особистого огляду обєкта дослідження та не зазначені обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду.

Натоміть ст. державний виконавець Осьмак-Терновська С.В. у судове засідання жодного разу не зявилась, будь-яких заперечень чи письмових доказів, які б спростовували подану скаргу та надані заявником докази не надала суду.

Вказані порушення оцінювача, допущені ним під час складання звіту, є безумовною підставою для визнання незаконними дій державного виконавця по проведенню оцінки майна, а також визнання незаконними та скасування звіту про оцінку майна.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Враховуючи, що скарга заявника підлягає задоволенню, то на Довгинцівський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області покладаються витрати, повязані з розглядом справи в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

скаргу ОСОБА_2 на дії ст. державного виконавця Осьмак-Терновської С.В. задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 в частині проведення оцінки арештованого майна у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 211/2171/15-ц, виданого 17.07.2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 184 886,82 грн.

Визнати такою, що не підлягає застосуванню, оцінка у формі письмового звіту про оцінку майна боржника № SH01062017, а саме домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Криничанська, 15, та звіту про оцінку експертно-грошову оцінку земельних ділянок площею 0, 0876 га та 0,1000 га, розташованих за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Криничанська, 15.

Стягнути з Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, юридична адреса: 50086, м. Кривий Ріг, вул. Л. Бородича, 3, , на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1