Справа № 462/1203/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Кирилюка А.І.,

за участю секретаря: Фрейдун А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, третя особа Львівська міська рада про демонтаж самочинного будівництва, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить зобов'язати відповідача демонтувати самочинно прибудовану веранду до квартири №7 будинку №4 на вул. Шараневича у м. Львові. Позовні вимоги мотивує тим, що головою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради було видано розпорядження від 07.09.2016 р. № 643 «Про самочинне будівництво, здійснене гр. ОСОБА_1Я.», яким відповідачу в термін до 10.10.2016р. рекомендовано демонтувати самочинно здійснену на землях комунальної власності міста прибудовану веранду розміром 4.00х4.00м. на бетонних опорах до квартири №7 будинку №4 на вул. Шараневича у м. Львові. ЛКП «Граніт» було попереджено відповідача щодо демонтажу самочинного будівництва, проте відповідач в зазначений термін вимоги вказаного розпорядження не виконав.

Суд, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, яка подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила проводити розгляд справи за її відсутності, представника третьої особи Львівської міської ради, який подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, що відповідає вимогам ст. 211 ЦПК України, а також за відсутності відповідача, який про місце, дату та час розгляду справи був повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ч.1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» обєктом благоустрою є території загального користування в т.ч. прибудинкових територій.

Згідно із статтею 14 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» територія повинна утримуватися в належному стані та використовуватися за призначенням.

Статтею 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З огляду на викладене, самочинно прибудована веранда до квартири 7 будинку 4 на вул. Шараневича у м. Львові здійснена без відведення земельної ділянки, яка належить Львівській міській раді.

Судом встановлено, що власником квартири №7 будинку №4 на вул. Шараневича у м. Львові є ОСОБА_1, в даній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, як тимчасовий мешканець, що підтверджується довідкою ЛКП «Граніт» за № 2393 від 17.10.2016р., яка міститься в матеріалах справи /а.с.9/.

07.09.2016року в.о. голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради винесене розпорядження № 643 «Про самочинне будівництво, здійснене гр. ОСОБА_1Я.», яким рекомендовано відповідачу в термін до 10.10.2016р. демонтувати самочинно здійснену на землях комунальної власності міста прибудовану веранду розміром 4.00х4.00м. на бетонних опорах до квартири 7 будинку 4 на вул. Шараневича у м. Львові. Контроль за виконанням даного розпорядження покладено на директора ЛКП «Граніт» /а.с.4/.

Як зазначено у розпорядженні голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 643 від 07.09.2016р. підставою для його прийняття слугували: заява гр. ОСОБА_3, мешканця кв. 11 будинку 4 на вул. Шараневича у м. Львові та поданий пакет документів ЛКП «Граніт» /а.с.4,5/.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи попереджень за підписом директора ЛКП «Граніт» власнику кв. 7 будинку 4 на вул. Шараневича у м. Львові повідомлено про необхідність демонтажу самочинної прибудованої веранди розміром 4.00х4.00м. на бетонних опорах /а.с.13/.

Із долученого до матеріалів справи акта ЛКП «Граніт» від 19.10.2016 р. вбачається, що згадане розпорядження голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради гр. ОСОБА_1 виконане не було /а.с.12/.

Голова Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, приймаючи розпорядження про рекомендування відповідачу демонтувати самочинно прибудовану веранду розміром 4.00х4.00м. на бетонних опорах, обґрунтував свій висновок тим, що така прибудова є самочинним. Такий висновок Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради відповідає чинному законодавству.

Станом на час розгляду справи судом розпорядження відповідачем не виконано.

Згідно ч.1 ст. ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, згідно 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач не надав суду жодних доказів, що самочинно прибудована веранда до його квартири на землі, яка належить Львівській міській раді, а тому оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що таке здійснено самочинно. Відтак, позовні вимоги позивача є підставними та позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір, який був сплачений при подачі позову до суду в розмірі 1 378.00 грн.

Керуючись ст. 19, 144 Конституції України, ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.13, 14 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст. 376 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 демонтувати самочинно прибудовану веранду до квартири №7 будинку №4 на вул. Шараневича у м. Львові.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради судові витрати в розмірі 1 378.00 /одна тисяча триста сімдесят вісім/ гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: (підпис).

З оригіналом згідно.

Суддя