Справа 556/1860/17
Номер провадження 2/556/44/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне)

16.01.2018 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді- Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В заяві вказувала, що 13 квітня 2004 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Підлозківською сільською радою Млинівського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 1.

Шлюбне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного, часто виникають сварки і непорозуміння. Сімейних стосунків не підтримують, проживають разом.

Від даного шлюбу мають двоє дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивачці тяжко утримувати дітей власними силами.

У звязку із наведеним просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Шлюб розірвати.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Позивачка надіслала суду заву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує, не заперечує відносно заочного розгляду справи.

Відповідач повторно в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. А тому суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши інші обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що 13 квітня 2004 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Підлозківською сільською радою Млинівського району Рівненської області , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 1.

Від даного шлюбу мають двоє дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про народження останніх.

Довідкою №6 від 03.01.2018 року, виданою Новаківською сільською радою стверджується, що ОСОБА_5 02.05.2004 року та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають на утриманні матері.

Відповідно до статей 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Таким чином, враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей він зобов»язаний утримувати їх до досягнення повноліття, і з огляду на це позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не працює, і його щомісячний дохід є нестабільним. Вказані обставини суд вважає такими, що істотно впливають на можливість позивача сплачувати аліменти, і достатньою підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з п.1ст.3 Конвенції "Про права дитини" незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ст.27 цієї Конвенціїдає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2018 р. 1860 гривень.

Згідно із ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

У статті 184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір аліментів 930 грн. щомісячно, є достатнім для забезпечення невідкладних потреб дитини, її харчування, навчання, лікування, оздоровлення, придбання одягу, інших необхідних матеріалів.

Виходячи із взаємного обов'язку батьків утримувати дитину, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти у вказаному розмірі, який не є завищеним, з урахуванням віку малолітніх дітей та їх потреб.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач може працювати та виконувати обов"язок по утриманні своїх дітей та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес дитини та її розвиток.

Що стосується позовних вимог про розірвання шлюбу, частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

І як зазначено у ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, позивачка миритися не бажає, сторони не підтримують сімейні відносини, і наявні підстави для його розірвання.

Дітей залишити проживати з матірю.

У відповідності до ст.113 СК України особа , яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає залишити прізвище Котяш .

Керуючись ст.ст. 4,6,8,10-13, 17-18, 141, 259, 263-265, 280-283, 430 ЦПК України, ст.ст. 105,110, 112-113, 180-184 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителька с. Новаки, вул. Лісова,11, Володимирецького району, Рівненської області, 13 квітня 2004 року, Грем»яченською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 6.

Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище Котяш.

Дітей залишити проживати з матір»ю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жительки с. Новаки, вул. Лісова,11, Володимирецького району, Рівненської області, на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі, по 930 (дев»ятсот тридцять) гривень щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 13 листопада 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1. - 640,00 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору, згідно Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте Володимирецьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С У Д Д Я : ОСОБА_7