Провадження №2/219/704/2018
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 січня 2018 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П., розглянувши в м. Бахмуті Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі часток з обєкта спільної часткової власності, третя особа виконавчий комітет Бахмутської міської ради -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2про виділення в натурі часток з обєкта спільної часткової власності, третя особа виконавчий комітет Бахмутської міської ради .

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

В порушення п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не обґрунтована ціна позову на час звернення до суду.Пунктами 23-26 Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року за №1891, передбачено наступне:Висновок про вартість майна, складений для цілей приватизації майна шляхом викупу або продажу конкурентними способами (для договору купівлі-продажу, оголошення умов продажу, у тому числі повторного продажу), дійсний протягом шестимісячного строку від дати його затвердження. Такий висновок позивачкою не наданий взагалі, а ціна позову(квартири) вказана станом на 2012 рік.

В порушення п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором до відповідача який не суперечить закону і який позивачка просить суд визначити у рішенні .Так позивачка посилається на ту обставину ,що рішенням Артемівського міськрайонного суду від 08.08.2017 року спірна квартира визнана спільною сумісною власністю та за кожною із сторін визнано право власності на ? частину вказаної квартири, але в мотивувальній частині вказує на варіант поділу спільного майна з порушенням встановленого рішенням суду балансу при визначенні часток . В порушення п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Навпаки, порушуючи встановлений судом баланс розміру часток та просячи суд поділити квартиру в натурі позивачка вказує значно більшу ніж ? частка площу квартири, яку вона просить виділити їй у приватну власність і при цьому посилається на інтереси двох дітей та розташування комунікацій , в той час як із доданої неї копії ухвали апеляційного суду Донецької області від 28.09.2017 року виявлено, що під час перегляду рішення суду вже ставилося питання про інший розмір часток у спільній власності , але рішення суду першої інстанції залишене без змін. Що стосується «розташування комунікацій», та окремих виходів то позивачка взагалі не вказує на їх наявність чи відсутність та розташування.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно з постановою Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про поділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст.115 ЦК це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири (п.6).

Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань ЖКГ України 18.06.2007р. №55 (1.2.) поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна.

Відповідно дост.152 ЖК УРСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

У порушення зазначених норм ст. 175 ЦПК України у змісті позовних вимог та при викладенні обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, позивачкою не зазначено:

- чи можливо позивачу та відповідачу (кожному) виділити відокремлену ? частину квартири із самостійним виходом (та де ці два виходи вона вбачає ,оскільки на плані в квартирі існує лише один вихід); окремим постачанням електричної енергії, теплопостачанням, водопостачанням та водовідведенням;

- чи мається технічна можливість переобладнати приміщення в дві ізольовані квартири, як це просить позивачка щодо технічної можливості виділу в натурі однієї 1/2 частки з обєкта нерухомого майна;

- чи буде втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування внаслідок переобладнання та перепланування квартири (жилого будинку) за запропонованим позивачкою варіантом; чи потрібна (чи мається) згода на це відповідного виконавчого комітету, а також при обладнані окремого виходу чи не будуть порушені права землевласника (землекористувача),оскільки квартира знаходиться на першому поверсі ;

- які саме роботи необхідно провести для здійснення варіанту розподілу будинку, для переобладнання приміщення в дві квартири; їх вартість та за чий кошт позивачка пропонує їх виконати.

В порушення п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачка не зазначила щодо наявності у неї оригіналів доказів, зокрема оригіналів рішення суду від 08.08.2017 року яке набрало чинності ,витягу та ухвали апеляційного суду .

Згідно з частиною 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 Сімейного кодексу України та статтею 372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Пунктом 25 вказаної вище постанови передбачено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення части 4,5 ст. 71 СК щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя ( одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Тож позивачці слід здійснити оцінку майна, яке вона просить поділити ,обґрунтувавши компенсацію, яку вона згодна сплатити при поділі майна та попередньо внести на депозитний рахунок суду (реквізити для внесення коштів на депозитний рахунок: для внесення грошових коштів на депозитний рахунок платіжна квитанція повинна містити наступні відомості: Одержувач платежу територіальне управління державної судової адміністрації України в Донецькій області, Поточний рахунок 1792, Найменування установи банку Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, Код ЄДРПОУ 26288796, Прізвище, імя по батькові платника, Призначення платежу внесення депозиту по цивільній/кримінальній справі, Сума внесених грошових коштів, Дата валютування) відповідну грошову суму.

В порушення ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі, а саме від реальної вартості ? частини спірної квартири,яка підлягає поділу на рахунок суду: Отримувач коштів Артемівське УК м. Артемівськ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37868870; Банк отримувача ГУ ДК служби України в Донецькій області; Код банку отримувача (МФО) 834016; Рахунок отримувача 0015; Код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу судовий збір Артемівський міськрайонний суд.

У позовній заяві позивач вказує, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», на підтвердження цієї обставини додає копію посвідчення учасника бойових дій.

Однак, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України у справах, повязаних з порушенням їхніх прав. З урахуванням тієї обставини ,що в законі не сказано, що ця категорія громадян взагалі звільняється від сплати судового збору по усім категоріям справ ,то позивачці слід обґрунтувати ,чому вона вважає, що існують законні підстави для її звільнення від сплати за даним позовом.

Окрім цього, суддя розяснює, що в порядку ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п. 29 Постанови № 10 від 17.10.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідки про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

У звязку з викладеним, позивачу слід надати документ про сплату судового збору, або надати документи, що підтверджують звільнення позивача від сплати судового збору в порядку ст. 5 Закону України «Про судовий збір», або клопотання щодо відстрочення, розстрочення сплати судового збору або зменшення їх розміру в порядку ст. 136 ЦПК України з відповідними доказами до такого клопотання, форма та зміст клопотання повинні відповідати вимогам ст. 183 ЦПК України.

Також позивачем не надані відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Позивачу слід усунути вказані недоліки, виготовити нову уточнену заяву, крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і/або третіх осіб.

Згідно зі ст. 185 ч.1 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 318 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі часток з обєкта спільної часткової власності, третя особа виконавчий комітет Бахмутської міської ради залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, попередивши останнього про те, що у разі коли він відповідно до вказівок судді у встановлений строк виконає всі перелічені вимоги, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.П. Харченко