Справа № 367/912/15-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О.В.
Провадження № 22-ц/780/750/18 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 26 10.01.2018
УХВАЛА

10 січня 2018 року суддя Апеляційного суду Київської області Мережко М.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и в :

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 квітня 2016 року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 704 001,15 грн.

В іншій частині позов залишено без задоволення.

Зустрічний позов залишено без задоволення.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, при цьому не сплативши судовий збір.

У своїй скарзі апелянт також заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України (в редакції, що діяла на час звернення із апеляційною скаргою), суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року передбачено, що відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Обґрунтовуючи своє клопотання, ОСОБА_2 посилається на важкий матеріальний стан, пов'язаний з неможливістю працевлаштуватися та на необхідність догляду за трьома малолітніми дітьми. Однак, наявність на утриманні дітей не може бути визнана безумовною підставою скрутного матеріального становища, а копія трудової книжки не є належним та допустимим доказом відсутності у апелянта доходів.

При цьому, апелянт не надав будь-яких інших доказів, що підтверджують його скрутне матеріальне становище чи наявність інших обставин, що унеможливлюють сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час подання апеляційної скарги) ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до п. 21 постанови №10 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, у разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Відповідно до заявлених вимог та ціни позову судовий збір, що підлягав сплаті в суді першої інстанції становить 3 654 (1218 х 3) грн. за подання первісного позову та 243,60 (1218 х 0,2 ) грн. за подання зустрічного позову.

Отже, судовий збір за подачу вказаної апеляційної скарги становить 4 287 грн. 36 коп. ((3 3654 + 243,60)) х 110%).

Сплата судового збору повинна бути здійснена за реквізитами: призначення платежу судовий збір, рахунок 0001, код одержувача за , код класифікації доходів бюджету 22030101, отримувач коштів ГУ ДКСУ Київська область, банк одержувача: ГУ ДКСУ у Київській області, МФО (код банку отримувача) 821018.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до апеляційного суду Київської області в оригіналі. У випадках коли, особа звільняється від судового збору до апеляційного суду Київської області, слід надати копії документів, що підтверджують наявність пільг щодо сплати судового збору.

Окрім того, апеляційна скарга подана із пропуском строку на апеляційне оскарження.

Згідно із ч. 1 ст. 294 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення рішення), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що не пам'ятає, чи отримував копію судового рішення та посилаючись на неналежне виконання представником своїх обов'язків. Вказані причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення було ухвалене 13 квітня 2016 року. Представник відповідачів ОСОБА_4 був присутній під час проголошення вступної та резолютивної частин рішення, що підтверджується відомостями відповідного журналу судового засідання (т. 1, а.с. 222). Крім того, апелянт ОСОБА_2 особисто отримав копію оскаржуваного рішення 20 липня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с. 240).

При цьому, апелянт не вказав підстав, що унеможливлювали його звернення до суду з апеляційною скаргою у встановлений строк.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 357 ЦПК України, Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 не оплачена судовим збором та подана із пропуском строку апеляційного оскарження, то апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 квітня 2016 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення зазначених недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали. В іншому випадку апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області М.В. Мережко