Справа № 697/2467/17
Провадження № 2/697/79/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2018 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі : головуючого судді Русакова Г.С. ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши заяву ПАТ КБ«ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВС ТА Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на наступне майно, що перебуває у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2:

на 1/4 частину квартири загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., яка розташована за адресою : АДРЕСА_1, яка належить відповідачеві.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до Кредитного договору б/н від 26.10.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав позичальнику ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначенні договором. Кредитні зобовязання на протязі тривалого часу не виконує в результаті чого утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 116236,21 грн. При таких обставинах, на час розгляду справи в суді необхідно вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту на майно, що перебуває у власності ОСОБА_2, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення заборгованості, оскільки є велика ймовірність відчуження цього майна на користь третіх осіб, окрім того, позичальник може розпорядитися належним йому майном, що значно зменшить його вартість.

В судове засідання сторони не зявилися, належним чином повідомленні про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду даної заяви.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову, оскільки такий вид забезпечення позову є абсолютно адекватним позовним вимогам, та унеможливить порушення прав інших осіб до розгляду справи по суті.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 95155782 від 21.08.2017, судом встановлено, що 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 10.06.1998 року виданим виконавчим комітетом Канівської міської ради.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт в межах позовних вимог в розмірі 116236,21 грн., на наступне майно, що перебуває у власності ОСОБА_2, 29.12.1984р.н. проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3:

на 1/4 частину квартири загальною площею 63,3 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, яка на праві власності належить відповідачеві.

Зазначити дані стягувача: ПАТ КБ «Приватбанк», адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, МФО 300001,305299

Зазначити дані боржника: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден. номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 19000, АДРЕСА_4

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Г . С . Русаков