Справа №489/902/17 17.01.2018
Справа № 489/902/17 Головуючий суду першої інстанції Тихонова Н.С.
Провадження № 22ц/ 784/159/18 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2017 року, постановлену за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») про заміну стягувача у виконавчому провадженні, у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

13 лютого 2017 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до районного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції (далі - ВАТ «Раййфайзен Банк Аваль», Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсан-Миколаїв» (далі - ТОВ «Айсан-Миколаїв»), ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В своїй заяві заявник зазначав, що 8 грудня 2008 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором 010/01-04/07-418 від 21 червня 2007 року, на підставі чого було видано виконавчі листи. Дані виконавчі листи були пред'явлені до примусового виконання у відповідні відділи державної виконавчої служби та постановами державних виконавців були відкриті виконавчі провадження. На даний час виконавчі листи не виконані.

Між тим, 27 жовтня 2016 року ВАТ «Раййфайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», за договором відступило ПАТ «Вектор Банк» право вимоги до боржника ТОВ «Айсан -Миколаїв», відповідно до якого останній набув права вимоги за зазначеним кредитним договором.

Того ж числа, ПАТ «Вектор Банк» за аналогічним договором відступило право вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», відповідно до якого до заявника перейшло право вимоги за кредитним договором 010/01-04/07-418 від 21 червня 2007 року щодо боржника ТОВ «Айсан -Миколаїв».

Посилаючись на ці обставини та положення ст. ст. 368, 369 ЦПК України заявник просив здійснити заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-5545 з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2017 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні № 27954540 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-5545/2008, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 15 січня 2009 року про стягнення з ТОВ «Айсан-Миколаїв» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції суму у розмірі 175 953 грн. 42 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №101/01-04/07-418 від 21 червня 2007 року, а також судовий збір у розмірі 1 700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн., всього 1 730 грн.

Замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні № 50065863 з виконання виконавчого листа у справі № 2-5545/2008, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 15 січня 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції суму у розмірі 175 953 грн. 42 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 101/01-04/07-418 від 21 червня 2007 року, а також судовий збір у розмірі 1 700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн., всього 1 730 грн.

Замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні № 50065709 з виконання виконавчого листа у справі № 2-5545/2008, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 15 січня 2009 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції суму у розмірі 175 953 грн. 42 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 101/01-04/07-418 від 21 червня 2007 року, а також судовий збір у розмірі 1 700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн., всього 1 730 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про закриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом вимог процесуального права, зокрема, на те, що судом вже була винесена ухвала про заміну стягувача по цій справі.

У відгуку ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заперечувало проти доводів скарги, зазначаючи, що питання заміни стягувача по розглянутій цивільній справі районним судом не розглядалося. Це питання розглядалося по іншій цивільній справі за участю тих же осіб. На підтвердження своїх заперечень заявник долучив до відгуку копію ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 березня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що заявник є правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2008 року про стягнення з ТОВ «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитної заборгованості.

Проте, колегія суддів не погоджується з даним висновком суду, оскільки суд дійшов до нього без повного і всебічного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах та з порушенням норм процесуального права.

Судом встановлено, що цивільна справа № 2-5545/2008 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_3 та інших про стягнення боргу - знищена (а.с. 57).

З копії рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2008 року вбачається, що з ТОВ «Айсан-Миколаїв» та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції було стягнуто 175 953 грн. 42 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 101/01-04/07-418 від 21 червня 2007 року, а також судовий збір у розмірі 1 700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн., а всього 1 730 грн.

27 жовтня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» був укладений Договір відступлення права вимоги № 114/7-4111, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передало новому кредитору ПАТ «Вектор Банк» право грошової вимоги до ТОВ «Айсан-Миколаїв» за кредитним договором № 014/01-04/07-418 від 21 червня 2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Айсан-Миколаїв» (а.с.12-13, 14- 15).

27 жовтня 2016 року ПАТ «Вектор Банк» передало ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право грошової вимоги до ТОВ «Айсан-Миколаїв» за вказаним кредитним договором (а.с.18-19,20, 21).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України № 2147-УШ від 3 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року, провадження в цивільних справа здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зі змісту ст. 378 ЦПК України в редакції 2004 року вбачається, що заміна сторони виконавчого провадження - це вирішення процесуального питання, пов'язаного з виконанням судового рішення у цивільній справі.

Аналогічна правова норма міститься у ст. 442 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Отже, вирішення цього питання відбувається на завершальній стадії судового провадження.

Ураховуючи ту обставину, що зазначена цивільна справа знищена, районному суду слід було звернути увагу на наступне.

Відповідно до п. 29.36. Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173, листування щодо виконання судового рішення підшивається до матеріалів відповідної справи.

Реєстрація та облік справ і матеріалів, що розглядаються місцевим загальним судом, здійснюються відповідно до зазначеної Інструкції та Положення про АСДС.

Пунктом 2.14 Інструкції з діловодства та п. 2.2.4 Положення про АСДС передбачено, що кожній судовій справі надається єдиний унікальний номер, який формується АСДС автоматично в суді першої інстанції та залишається незмінним незалежно від проходження справи в інстанціях. Цей номер повинен обов'язково вказуватися судами всіх інстанцій в судовому рішенні.

Відповідно до роз'яснень п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 січня 2017 року "Узагальнення практики розгляду судами деяких питань, пов'язаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО", зазначено, що як свідчать результати аналізу судової практики у цій категорії справ метою відновлення втраченого судового провадження може бути одержання завіреної копії судового рішення, виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні, апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, скасування заходів забезпечення позову, вирішення питань, пов'язаних із зверненням судового рішення до виконання, тощо.

У тому ж листі, посилаючись на п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ( далі - ВССУ) від 30 березня 2012 року N 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", яким роз'яснено, що заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами підлягає розгляду в одному провадженні зі справою, в якій ухвалено судове рішення, а якщо справа не збереглася, заяву може бути розглянуто лише після відновлення судового провадження в порядку, визначеному розділом IX ЦПК, ВССУ зазначає, що такий підхід має застосовуватись судами не лише за необхідності відновлення втраченого судового провадження для розгляду заяви про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами, а й інших процесуальних питань, пов'язаних з втраченим провадженням. Тобто відкрите за заявою особи провадження у справі, зокрема, про виправлення описки у судовому рішенні, про скасування заходів забезпечення позову, видачі дубліката виконавчого документа тощо, має бути зупинене до вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

За такого, процесуальне питання, передбачене ст. 378 ЦПК України в редакції 2004 року, не може бути розглянуто за відсутністю матеріалів справи, по якій виконується судове рішення.

Однак питання щодо відновлення втраченого судового провадження судом при постановлені ухвали, що оскаржується, не вирішувалось.

Більш того, районний суд допустив заміну сторони виконавчого провадження за трьома виконавчими провадженнями, зокрема, № 27954540, де боржником зазначається ТОВ «Айсан-Миколаїв»; № 50065863, де боржник ОСОБА_3 та № 50065709, де боржником вказано ОСОБА_5

Ці обставини встановлені судом на підставі інформації про виконавче провадження, наданої заявником. Також за даними виконавчого листа, копія якого міститься в матеріалах справи, за рішенням суду солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором з трьох відповідачів: ТОВ «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 4).

Між тим, як вбачається з наданої копії судового рішення, в задоволенні позовних вимог щодо ОСОБА_5 судом взагалі відмовлено.

Будь-яких інших даних щодо судових рішень стосовно цього боржника матеріали справи не містять.

Крім того, 27 жовтня 2016 року ПАТ «Вектор Банк» передало ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право грошової вимоги до ТОВ «Айсан-Миколаїв» за вказаним кредитним договором, однак з наданих заявником документів не вбачається, що право вимоги було передано й до поручителя за вказаним кредитним договором - ОСОБА_3

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції при розгляді заяви постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, з прийняттям постанови по відмову в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Доводи скаржника про закриття провадження у справі з огляду на те, що питання заміни сторони у виконавчому провадженні по цій справі вже було розглянуто судом першої інстанції, не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких доказів на підтвердження таких доводів скаржник не надав. Між тим, з копії ухвали Ленінського районного суду від 7 березня 2017 року, яку надав заявник (а.с. 90-92), вбачається, що за заявою ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Райффанзен банк Аваль» по іншій цивільній справі № 2-5546/2008 за іншим кредитним договором № 101/01-04/07-72 від 13 грудня 2007 року, де судовим рішенням стягнуто з ТОВ «Айсан-Миколаїв» та ОСОБА_3 заборгованість за договором кредиту.

Керуючись ст. ст. 374, 382 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2017 року скасувати.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 101/01-04/07-418 від 21 червня 2007 року відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, обчислюючи цей строк, з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді С.Ю. Колосовський

О.В. Локтіонова

Повний текст постанови складено 17 січня 2018 року.