АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 766/4132/17 Головуючий в І інстанції Хайдарова І.О.
Номер провадження №22-ц/791/257/18 Доповідач: Чорна Т.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоЧорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарРябченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_7, від імені якого діє ОСОБА_8, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 25 лютого 2015 року, близько 20-00 год. на 16 км + 200 м автодороги Цюрупинськ-Гола Пристань-Скадовськ, ОСОБА_7, керуючи автомобілем Nissan Qashqai, державний номер НОМЕР_1, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9, який від триманих в результаті ДТП тілесних пошкоджень помер в медичному закладі.

За даним фактом порушена кримінальна справа, в якій їх визнано потерпілими, оскільки ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_9, а ОСОБА_5- онукою загиблого.

На поховання батька та діда, ними в рівних частинах були понесені витрати на придбання ритуального товару та виконання послуг з поховання в розмірі 2 505 грн., оплату за копання ями - 567,74 грн., продуктів для поминального обіду - 1 248,36 грн., замовлення поминального обіду в кафе - 800 грн., транспорту для перевезення людей до місця поховання -300 грн., фото, ламініров, рамки - 355,6 грн, всього 5 776,7 грн., крім того понесені витрати на виготовлення надгробного пам'ятника, його встановлення та перевезення на загальну суму 7 550 грн.

Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку відмовляється компенсувати понесені ними витрати, а також смерть батька та діда внаслідок ДТП спричинила їм сильну психологічну травму, вони перенесли сильні душевні страждання адже сталися тяжкі і невідворотні наслідки у їх житті, змінився звичайний ритм їх життя, позивачі просили суд стягнути з ОСОБА_7 на їх 13 326,7 грн. (5 776,7 грн.+ 7 550 грн.) на відшкодування матеріальної шкоди у рівних частинах та по 30 000 грн. кожному моральної шкоди.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28 листопада 2017 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7, від імені якого діє ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просять рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити позивачам у задоволенні позову щодо стягнення витрат на придбання продуктів для поминального обіду, замовлення поминального обіду, оплату транспорту, всього на суму 2348, 36 грн. та відшкодування моральної шкоди.

В письмових запереченнях та відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доводи апелянта не визнали, вказавши на їх безпідставність, рішення суду просять залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Статтею 351 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, а тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.9 ст.1 Перехідних положень вказаного Кодексу).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 25 лютого 2015 року, близько 20-00 год., в темну пору доби, ОСОБА_7, керуючи автомобілем Nissan Qashqai, державний номер НОМЕР_2, рухаючись на 16 км + 200 м автодороги Цюрупинськ-Гола Пристань-Скадовськ в напрямку м. Цюрупинськ зі сторони м. Гола Пристань Голопристанського району Херсонської області скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9, який переходив проїжджу частину з ліва на право по напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарняному закладі м. Гола Пристань . (а.с.10).

Вказані обставини відповідачем не заперечуються, за даним фактом порушене кримінальне провадження в якому потерпілими визнано онуку загиблого ОСОБА_5 та доньку (падчерицю) ОСОБА_6, які проживали та були зареєстровані разом із загиблим.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоду (стаття 1166 ЦК України).

Якщо шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, така шкода відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створю підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за шкоду, якщо вона доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК України).

Враховуючи обставини дорожньо-транспортної пригоди, неправомірність дій відповідача, безпосередній причинний зв'язок між його діями та шкодою, незалежно від наявності вини, яка відповідно до ст.. 1166, 1167, 1187 ЦК України не підлягає доказуванню і є підставою для відшкодування шкоди, колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода, відшкодовується відповідачем, який в момент ДТП на відповідній правовій підставі володів джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині до досягнення нею вісімнадцяти років.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Згідно з роз'ясненнями, наведеними у п.24 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6, у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов'язані відшкодувати витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги та обряди) тій особі, яка понесла ці витрати, тому вимога про їх стягнення може пред'являтись як особами, які мають право на відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю годувальника, так і сторонніми потерпілому громадянами й організаціями, що фактично понесли ці витрати.

Витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але сума таких витрат не повинна перевищувати граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож у цій місцевості.

На поховання загиблого позивачами було витрачено 13 326,26 грн., а саме: на придбання ритуального товару та виконання послуг з поховання - 2 505 грн., за копання ями - 567,74 грн., придбання продуктів харчування для поминального обіду - 1 248,36 грн., замовлення поминального обіду в кафе - 800 грн., транспорту для перевезення людей до місця поховання -300 грн., фото, ламініров, рамки - 355,6 грн. на виготовлення надгробного пам'ятника, його встановлення та перевезення на суму 7 550 грн.

Позивачі зазначають, що ці витрати ними понесені в рівних частинах.

Розмір стягнутих судом витрат на придбання ритуального товару та виконання послуг з поховання - 2 505 грн., за копання ями - 567,74 грн., фото, ламініров, рамки - 355,6 на виготовлення надгробного пам'ятника, його встановлення та перевезення на суму 7 550 грн. представником відповідача визнається і не оспорюється, а тому законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині не перевіряється.

Заперечуючи понесені позивачами матеріальні витрати на суму 2 348 грн. ( придбання продуктів для поминального обіду - 1 248,36 грн., замовлення поминального обіду в кафе - 800 грн., транспорту для перевезення людей до місця поховання -300 грн.), відповідач посилається на те, що такі витрати не є пов'язані з похованням загиблого.

Оскільки кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та зважаючи на те, що відповідач ні в суді першої інстанції, ні при перегляді рішення в апеляційному порядку доказів, які б спростовували доводи позивачів та висновки суду в оспореній частині про те, що такі витрати не були пов'язані саме з похованням загиблого не надав, колегія суддів не вбачає підстав для зміни рішення суду в цій частині позовних вимог.

Що ж стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то колегія суддів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позивачі довели наявність такої шкоди у спірних правовідносинах.

При цьому колегія суддів вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст.. 23, 1167 ЦК України, що регулюють спірні правовідносини, визначений судом першої інстанції залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, істотності вимушених змін у їх життєвих стосунках, розумності та справедливості.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування і ухвалення нового відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, від імені якого діє ОСОБА_8 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28 листопада 2017 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська