01 лютого 2018 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
судді Мороз В.О.,
за участю секретаря - Козельської А.В.,
розглянувши в місті Хмельницькому в порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України питання щодо ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,
09 січня 2018 р. ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 09.01.2018 р. повернуто вищезазначену справу для належного оформлення в частині вирішення питання щодо стягнення судових витрат.
Сторони в судове засідання, призначене судом для усунення недоліків, визначених ухвалою від 09.01.2018 року, не з'явились, що не перешкоджає розгляду відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення внаслідок наступного.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .
Так, 01 грудня 2017 року ухвалено рішення Хмельницького міськрайонного суду за вище вказаним позовом, яким вирішено стягнути з ОСОБА_2, і.к. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 7000 грн. та 256, 20 грн. витрат на правову допомогу у цивільній справі.
При ухваленні рішення, суд не вирішив питання відносно судових витрат, а саме судового збору.
Відповідно до ч.1, ч.6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На момент подачі позову, позивач ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору, а саме державного мита та витрат на інформаційно технічне забезпечення, які у 2009 році становили державне мито 51 грн., а ітз 15 грн.
При цьому, 07.09.2017 року позивачем було збільшено позовні вимоги, ціна позову всього на суму 56 603, 82 грн. Судовий збір, який підлягав би до сплати у 2017 р. становить 640 грн., однак позивача звільнено від сплати судового збору, а тому судові витрати слід стягнути із відповідача на користь держави пропорційно до задоволених вимог.
А тому, враховуючи, що позов задоволено частково, судовий збір який підлягатиме до стягнення становитиме 73 грн. (судовий збір який підлягав до сплати становить 589 грн.( 640 грн. - 51 грн.) * 7000грн. /56 603, 82 грн.)
Оскільки судом в рішенні не вирішено питання відносно судових витрат, тому відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, і.к. НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 73 грн. та ітз в сумі 2 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст..270 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2, і.к. НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 73 грн. та інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 2 грн.
На додаткове рішення може бути подано скаргу.
Суддя