АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1094/18 Справа № 189/1054/17 Головуючий у 1 й інстанції - Лукінова К. С. Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення завданих збитків у результаті порушення цивільного права,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 28 травня 2012 року він уклав із відповідачем договір позики, згідно з яким передав йому у тимчасове користування грошові кошти у сумі 7 245 доларів США, з умовою їх повернення до 25 листопада 2012 року. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. По закінченню зазначеного у розписці строку відповідач борг не повернув. Після 25 листопада 2012 року він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути гроші, взяті в борг, проте відповідач їх не повертав. Таким чином, відповідач ухилявся від повернення йому взятих у борг грошових коштів. Він звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області про стягнення суми за борговою розпискою. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2014 р. встановлено, що 28 травня 2012 р. він передав відповідачу 7 245 (сім тисяч двісті сорок п'ять) доларів США, з умовою їх повернення до 25 листопада 2012 року. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2014 р. з відповідача на його користь стягнуто суму боргу у розмірі 57 909,28 грн. в зв'язку з неповерненням грошей за розпискою від 28.05.2012 р. Тим самим рішенням суду встановлено, що виходячи із курсу долара США, який існував на дату звернення до суду та на дату винесення рішення судом офіційний курс НБУ України становив 799 грн. 30 коп. за купівлю 100 доларів США.

Разом з тим, зазначене рішення було виконано тільки 05.11.2014 р.

Станом на 05.11.2014 р. офіційний курс НБУ України становив 1 349 грн. 70 коп. за купівлю 100 доларів США. Отже, з врахуванням офіційного курсу НБУ долара США до гривні станом на дату виконання рішення (05.11.2014 року) відповідач повернув йому позику в гривнях в сумі, що була еквівалентна 4 290,52 доларів США, а не 7 245 доларів США. Тобто, він недоотримав 2 954,48 долари США. З урахуванням викладеного він звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з відповідача 39 876,49 грн. та судових витрат у сумі 398, 77 грн.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21.07.2016р. у справі № 189/845/15-ц позов було повністю задоволено та стягнуто з відповідача на його користь суму недоотриманого доходу у розмірі 39 876.49 грн. та судовий збір в розмірі 398,77 грн.

Станом на 20.06.2017 р. вказане рішення не виконане.

На 20.06.2017 р. офіційний курс НБУ України становить 2602 грн. 31 коп. за купівлю 100 доларів CШA. Отже, станом на 20.06.2017 р. з врахуванням того, що рішення про стягнення збитків не виконано, його збитки з врахуванням поточного курсу іноземних валют складають: 2954,48 (дол. США) * 26,02 (курс) = 76 875,57 грн. Сума недоотриманого доходу за вирахуванням стягнутих раніше за рішенням суду складає: 76 875,57 грн. - 39 876,49 = 36 999,08 грн. Саме дану суму позивач просить стягнути з відповідача на його користь, оскільки вважає, що сума курсової різниці по своїй правовій природі є збитками у розумінні ст.22 ЦК України, оскільки пов'язана зі здорожченням валюти США, в якій була надана позика.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2014 року у справі №189/1092/13-ц з відповідача на користь позивача стягнута сума боргу у розмірі 57 909,28 грн. у зв'язку з неповерненням грошей за розпискою від 28.05.2012 р.

25.11.2014 року виконавче провадження з виконання рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2014 року було закінчено в зв'язку з виконанням боржником рішення суду в повному обсязі (а.с.47).

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року у справі № 189/845/15-ц позов було повністю задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача суму недоотриманого доходу у розмірі 39 876.49 грн.

28.09.2017 року виконавче провадження з виконання рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року було закінчено в зв'язку з виконанням боржником рішення суду в повному обсязі (а.с.36).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В даному випадку мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права. При визначенні розміру втраченої вигоди повинні враховуватися тільки точні дані, які безспірно і достовірно підтверджують існування реальної можливості отримання грошових сум або іншого майна, в тому випадку, якби зобов'язання було виконане боржником належним чином. Її розмір повинен бути підтверджений обґрунтованим розрахунком, а також відповідними доказами. Тобто втрачена вигода розглядається як гарантований, безумовний і реальний доход.

Таким чином, істотне подорожчання іноземної валюти відносно гривні не є упущеною вигодою в розумінні ст. 22 ЦК України, оскільки рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року вимоги в цій частині було повністю задоволено та позивач не міг повторно зазнати збитків за інший період від невиконання відповідачем одних і тих самих зобов'язань, адже вони були припинені виконанням 05 листопада 2014 року.

Тобто, упущену позивачем вигоду та реальні збитки в 2014 році, у вигляді витрат, які він зазнав у зв'язку з купівлею іноземної валюти - доларів США за звищеним курсом в 2014 році йому в повному обсязі відшкодовані рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року, яке виконано 15 вересня 2017 року.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 22, 533, 599, 1046-1047 ЦК України, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що зобов'язальні відносини між сторонами не припинилися, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в силу ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зобов'язання ОСОБА_3 було припинено виконанням, відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 25 листопада 2014 року.

Збитки, що зазнав позивач, були відшкодовані в примусовому порядку на підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року та виконавче провадження закрито 28 вересня 2017 року. Відтак право позивача на відшкодування збитків в результаті порушення його цивільного права вже було захищено судом і повторному судовому захисту не підлягає.

Посилання позивача на те, що відповідач ухилявся від виконання рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року, відхиляються колегією суддів, оскільки виконання зазначеного рішення відбувалося відповідачем своєчасно в порядку, визначеному державним виконавцем, дії якого позивачем оскаржено не було.

Отже, судом першої інстанції належним чином вивчено обставини справи, визначено права та обов'язки сторін, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова