Провадження № 2/127/6288/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2018року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

ТОВ «Кредекс Фінанс» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 08 листопада 2007року АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обовязків якого виступає - Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК») та ОСОБА_1, уклали Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за №0. Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору Банк зобовязується надати Позичальнику, а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 64962,00 грн. та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором. Відповідно до умов кредитного договору, за користування кредитними коштами, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,00% річних. Відповідно до п. 1.2.2. Позичальник зобовязаний повернути кредиту повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток №1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 07 листопада 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної угоди Сторін. 08.11.2007р., в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 0 від 08 листопада 2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 154656. Відповідно до п. 1.1. Договору поруки - поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1, усіх його зобовязань перед Кредитом, що виникли з кредитного договору № 0 від 08 листопада 2007 року (далі - Основний договір), укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.1.3. - поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобовязаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Відповідно до п.1.4. - відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. Банк перед Відповідачем зобовязання щодо надання грошових коштів виконав, але Відповідач умови зазначеного Кредитного договору щодо повернення грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків постійно порушував. З огляду на зазначене, Банк скористався своїм правом згідно ст. ст. 512, 514 ЦК України, уклавши: 20 квітня 2012 р. з ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» Договір Факторингу за №05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за вказаним Кредитним договором. Відповідно до п. 2.1. Договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012 року, Клієнт (ПАТ «УкрСиббанк») зобов'язується відступити Фактору (ТОВ «Кредекс Фінанс») права вимоги за кредитами, а Фактор зобов'язується придбати Права вимоги за кредитами, прийняти їх і сплатити Ціну продажу, передбаченого цим договором. Пунктом 2.3. Договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012 року передбачено, що за умови коли - Передача набуває чинності у дату передачу з моменту підписання Акту приймання-передачі, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованості і отримує відповідні Права вимоги за кредитами. Акт приймання-передачі, підписаний Сторонами та скріплений їхніми печатками, у формі, викладеній в Додатку 2 до цього Договору, є доказом Передачі. Копією акту приймання-передачі від 14 травня 2012 року підтверджується, що сторонами договору факторингу було підписано вказаний акт та передано право вимоги за кредитами. Крім того, п. З Акту приймання - передачі визначено, що Клієнт передає (відступає) Права вимоги за кредитами Фактору (за переліком наведеним у частині А Додатку 1 (Реєстр заборгованості боржників) до Договору, а Фактор цим приймає такі Права вимоги за кредитами. Клієнт та Фактор підтверджують, що передача Прав вимоги за кредитами, переліченими у частині А Додатку 1 (Реєстру заборгованості боржників) до Договору, набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього Акту приймання - передачі, як передбачено у пункті 2.3. Договору. За таких обставин, ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» набуло права грошової вимоги та застави до Відповідача в обсязі та на умовах, що існували у Первісного кредитора та Заставодержателя, а Первісний кредитор та Заставодержатель: ПАТ «УКРСИББАНК» втратив такі права. На час укладення Договору факторингу загальна сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Кредекс Фінанс» становила 90961,17 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 54908,32 грн.; заборгованість за відсотками становить - 36052,85 грн., що підтверджується залученим у формі додатку Витягом з реєстру боржників до вищезазначеного Договору факторингу, що виступає Додатком №1 до наведеного Договору факторингу. В порушення умов Договору, відповідачем не проводилась оплата грошових коштів відповідно до умов наведеного Договору, в звязку з чим, утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 27.10.2017року заборгованість Відповідача складає 133311,72 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 54908,32 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 35852,85 грн.; Нараховані відсотки згідно Договору - 42550,55 грн., з моменту переуступки по дату виготовлення розрахунку. Просить стягнути солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» з Відповідачів заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 08 листопада 2007 р. в загальному розмірі - 133311,72 грн., яка складається: заборгованість по основній сумі кредиту - 54908,32 грн.; Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 35852,85 грн.; Нараховані відсотки згідно Договору - 42550,55 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2П ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 08 листопада 2007року АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обовязків якого виступає - Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК») та ОСОБА_1, уклали Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за №0.

Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору Банк зобовязується надати Позичальнику, а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 64962,00 грн. та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором.

Відповідно до умов кредитного договору, за користування кредитними коштами, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,00% річних.

Відповідно до п. 1.2.2. Позичальник зобовязаний повернути кредиту повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток №1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 07 листопада 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної угоди Сторін.

20 квітня 2012 р. з ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» Договір Факторингу за №05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за вказаним Кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012 року, Клієнт (ПАТ «УкрСиббанк») зобов'язується відступити Фактору (ТОВ «Кредекс Фінанс») права вимоги за кредитами, а Фактор зобов'язується придбати Права вимоги за кредитами, прийняти їх і сплатити Ціну продажу, передбаченого цим договором.

Пунктом 2.3. Договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012 року передбачено, що за умови коли - Передача набуває чинності у дату передачу з моменту підписання Акту приймання-передачі, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованості і отримує відповідні Права вимоги за кредитами. Акт приймання-передачі, підписаний Сторонами та скріплений їхніми печатками, у формі, викладеній в Додатку 2 до цього Договору, є доказом Передачі. Копією акту приймання-передачі від 14 травня 2012 року підтверджується, що сторонами договору факторингу було підписано вказаний акт та передано право вимоги за кредитами.

Крім того, п. 3 Акту приймання - передачі визначено, що Клієнт передає (відступає) Права вимоги за кредитами Фактору (за переліком наведеним у частині А Додатку 1 (Реєстр заборгованості боржників) до Договору, а Фактор цим приймає такі Права вимоги за кредитами. Клієнт та Фактор підтверджують, що передача Прав вимоги за кредитами, переліченими у частині А Додатку 1 (Реєстру заборгованості боржників) до Договору, набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього Акту приймання - передачі, як передбачено у пункті 2.3. Договору.

За таких обставин, ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» набуло права грошової вимоги та застави до Відповідача в обсязі та на умовах, що існували у Первісного кредитора та Заставодержателя, а Первісний кредитор та Заставодержатель: ПАТ «УКРСИББАНК» втратив такі права.

На час укладення Договору факторингу загальна сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Кредекс Фінанс» становила 90961,17 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 54908,32 грн.; заборгованість за відсотками становить - 36052,85 грн., що підтверджується залученим у формі додатку Витягом з реєстру боржників до вищезазначеного Договору факторингу, що виступає Додатком №1 до наведеного Договору факторингу.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В порушення умов кредитного договору, ОСОБА_1 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого, згідно розрахунку Банку, утворилася заборгованість за кредитним договором №0 від 08.11.2007р., яка станом на 27.10.2017 року складає 133311,72грн., з яких: 54908,32грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 35852,85грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 42550,55грн. заборгованість по відсоткам.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором.

Визначення поняття «зобов'язання» міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.01.2010року позовні вимоги акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені: стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 08.11.2007року в загальній сумі 62 895,35грн., судовий збір в сумі 628,95грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн.

Даним рішенням суду встановлено, що станом на 30.09.2009року заборгованість за договором кредиту від 08.11.2007року ОСОБА_1 становить 62 895,35грн., з яких: заборгованість за кредитом та відсотками 61 304,46грн. (54908,32грн. тіло кредиту, 6396,14грн. відсотки), пеня - 1090,89грн., 500грн. неустойка.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач звертаючись до суду з даним позовом не врахував рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.01.2010року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тіло кредиту в розмірі 54908,32грн. та 6396,14грн. відсотки за користування кредитом.

Отже, з урахуванням вже стягнутої заборгованості за кредитним договором №0 від 08.11.2007 рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.01.2010року, заборгованість відповідачів повинна становити суму без врахування 54908,32грн. - тіло кредиту та 6396,14грн. відсотки за користування кредитом.

Щодо позовних вимог до поручителя ОСОБА_2, судом встановлено наступне.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в якості забезпечення зобов'язання за кредитним договором № 0 від 08 листопада 2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 154656.

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки - поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1, усіх його зобовязань перед Кредитом, що виникли з кредитного договору № 0 від 08 листопада 2007 року (далі - Основний договір), укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п.1.3. - поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобовязаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору.

Відповідно до п.1.4. - відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. Банк перед Відповідачем зобовязання щодо надання грошових коштів виконав, але Відповідач умови зазначеного Кредитного договору щодо повернення грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків постійно порушував.

Згідно п. 5.3 договору поруки сторони притримуються загальних умов щодо строків позовної давності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до частини першої статті 251 та частини першої статті 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251,252 ЦК України).

Отже, умови договору поруки про її дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не означають установлення строку припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

За висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року, строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України.

Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання.

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Згідно правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року у справі № 6-1077цс15, відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту порушення позичальником строку виконання зобов'язання згідно з такими умовами або у зв'язку із застосуванням банком права на вимогу про повернення кредиту достроково порушення встановленого банком строку дострокового повернення позичальником кредиту.

Пред'явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й міг пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Згідно п. 1.2.2 кредитного договору позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору ( якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено додаток 31 до договору), але в будь - якому випадку не пізніше 07.11.2014року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та/або умов відповідної угоди сторін.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки термін виконання основного зобовязання 07.11.2014року, якщо згідно умов основного договору не буде застосовано інші терміни виконання такого зобовязання.

З викладеного вбачається, що у позивача виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту з 07.11.2014року, протягом шестимісячного строку.

Суд, приходить до висновку, що шестимісячний строк на звернення до суду за захистом свого порушеного права позивача пропущено, оскільки позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області 13.11.2017року, тобто поза межами строку передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимога ТОВ «Кредекс Фінанс» про стягнення боргу в солідарному порядку з поручителя ОСОБА_2 не ґрунтується на нормі закону та задоволенню не підлягає, натомість задоволенню підлягає вимога про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за відсотками в розмірі 72007,26грн. (133311,72-54908,32-6396,14).

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути понесений позивачем судовий збір у сумі 1080,11грн.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 251, 252, 254, 546, 553, 554, 559, 562, 610, 612, 1049, 1050,1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 /23.02.1983року народження, останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1, ІПН / на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 08.11.2007року в розмірі 72 007,26грн. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 /23.02.1983року народження, останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1, ІПН / на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» судовий збір в розмірі 1080,11рн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 26.02.2018року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, поверх 6, м. Київ, .

ОСОБА_1, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1.

ОСОБА_2, АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_2.

Суддя: