Провадження № 2-зз/638/40/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

при секретарі Романовій О.В.

за участю :

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення боргу та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення боргу та моральної шкоди.

Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 11.12.2017 задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачу ОСОБА_2 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

09.01.2018 відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Свою заяву відповідач ОСОБА_2, обгрунтовує тим, що в своїх позовних вимогах ОСОБА_1 стверджує, що грошові кошти отримав ОСОБА_4, також просить стягнути суму боргу окремо як з неї, так і з її чоловіка ОСОБА_4, при цьому в заяві про забезпечення позову просить накласти арешт лише на належне її майно пояснюючи, це тим, що у відповідача іншого майна та прибутку немає, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у зазначеній справі може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 вважає, що позивач ОСОБА_1М, обґрунтовуючи необхідність накладання арешту не повідомила суд, що у приватній власності її чоловіка є майно, яке належить лише йому. Крім того, відповідач зазначає, що між нею та її чоловіком укладено шлюбний договір відповідно до якого, майно, автомобілі є особистою приватною власністю того з подружжя, на імя якого оформлений правоустановлюючий документ. Виходячи з викладеного відповідач вважає, що стверджуючи, що іншого майна у її чоловіка не має ОСОБА_1 вводила суд в оману, в результаті чого ухвалили рішення без врахування усіх обставин справи.

Крім того, відповідач зазначила, що в заяві про забезпечення позову відсутня вартість нерухомого майна.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримала свою заяву, просив її задовольнити з підстав на які вона в неї посилається, так як наявність арешту порушує її права, як власника житлового примішення, а також права малолітньої дочки.

Представник відповідачів ОСОБА_3, в судовому засіданні підтримала клопотання відповідача ОСОБА_2 , просила його задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову.

Позивач ОСОБА_1, заперечувала проти задоволення клопотання, наголошуючи на тому, що відсутні підстави для скасування зазначеного арешту майна.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду. Згідно з ч.ч.4,5 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасування забезпечення позову може бути оскаржена.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 11.12.2017 було задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладенння арешту на належну відповідачу ОСОБА_2 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30-31).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Крім того, як розяснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішення питання про забезпечення позову, суд виходить з того, що позивачем заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 243 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 27 000 грн., розмір якої є значною, тому є підстави припускати, що скасування заходів забезпечення позову у зазначеній справі можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі його задоволення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір. Вимоги позивача ОСОБА_1, предявленні до ОСОБА_2, як до солідарного співвідповідача з відповідачем ОСОБА_4, з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Таким чином, оскільки відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів, які обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову та на даний час справа по - суті не розглянута, підстав для скасування заходів забезпечення позову судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 11.12.2017 шляхом накладення арешту на належну відповідачу ОСОБА_2 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, - .відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Семіряд