Справа № 285/3926/17
провадження № 2/0285/75/18
23.01.2018 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
у складі: головуючого судді Помогаєва А.В.
при секретарі Музика Н.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 12.07.2017 р. укладено договір позики між сторонами, відповідно до якого ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 кошти в розмірі 15 000 грн., які остання зобов'язалась повернути 10.10.2017 року. Кошти позивачу не повернуті, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань. Укладання договору позики підтверджується розпискою.
В судове засідання позивач не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши у судовому засіданні надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до розписки від 12.07.2017 р. укладено договір позики між сторонами, відповідно до якого ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 кошти в розмірі 15 000 грн., які остання зобов'язалась в повернути 10.10.2017 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума позики не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Надані позивачем, як докази укладених договорів, розписки свідчать про те, що в даному випадку договір позики укладений у письмовій формі, відповідає вимогам, установленим для правочинів, які укладаються в письмовій формі та приймається судом, як доказ, який вказує на факт наявності боргу відповідача перед позивачем.
Згідно норм ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 2 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
З матеріалів справи вбачається, що строк виконання зобов'язання за договором позики від 12.07.2017 р. настав 10.10.2017 року.
Документально підтверджені судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 640 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 95, 141, 258, 263, 264, 265, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2) судові витрати зі сплати судового збору 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Помогаєв