У Х В А Л А

19 січня 2018 року

м. Київ

справа № 175/1281/17

провадження № 61-1754 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Державного реєстратора Василенка БлаговістаВолодимировича, третя особа - ОСОБА_4, про визнання незаконними дій державного реєстратора та скасування рішень про державну реєстрацію права власності, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, припинення права власності,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 30 грудня 2017 року звернулася з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Відповідно до відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки скаржником у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 10 368 гривень (квитанція № 0.0.929830232.1 від 30 грудня 2017 року) з невірними банківськими реквізитами суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір». З 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до зазначеного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Вимоги позову у цій справі мають одночасно майновий (визнання права власності) та немайновий (про визнання незаконними дій державного реєстратора та скасування рішень про державну реєстрацію права власності, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно) характер.

Сума судового збору за подачу позовної заяви у даній справі за позовні вимоги немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року, тобто 640 гривні.

Сума судового збору за подачу позовної заяви у цій справі за позовні вимоги майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір судового збору за подачу касаційної скарги на судові рішення у цій справі має бути визначений скаржником самостійно з урахуванням ціни позову.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК скаржником у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подано касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року № 2 початком роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 1 частини другої статті 36 ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Втім, скаржником у порушення зазначених правил 30 грудня 2017 року адресовано цю касаційну скаргу до Верховного суду України.

З огляду на невідповідність скарги вимогам процесуального закону, чинного на момент її подання, а також відповідно до пункту 11 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, враховуючи, що провадження за зазначеною скаргою не було відкрито, до цієї скарги мають бути застосовані правила статей 392 та 393 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення цієї ухвали, щодо повноважень суду залишати скаргу без руху.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 325, 326, 328 ЦПК України в редакції Закону від 18 березня 2004 року, статтями 185, 392, 393 ЦПК України в редакції Закону від № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, СУД

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Державного реєстратора Василенка Благовіста Володимировича, третя особа - ОСОБА_4, про визнання незаконними дій державного реєстратора та скасування рішень про державну реєстрацію права власності, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, припинення права власності залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 19 лютого 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний