Ухвала

19 січня 2018 року

м. Київ

справа № 312/722/17

провадження № 61-1035 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Київської області від 01 листопада 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особи - ОСОБА_4, відділ Державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту,

Встановив:

29 грудня 2017 року представник Маркін СергійГеоргійович (адвокат, діє на підставі ордеру серії КС № 45487 від 29 грудня 2017 року) від імені ОСОБА_2 подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Київської області від 01 листопада 2017 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Касаційна скарга не містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до пункту 14 частини першої розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (надалі - ЦПК України) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 325 ЦПК України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Проте касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційного суду, і особа, яка подала касаційну скаргу не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду.

Відповідно до частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається скарга; 2) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) особи, яка подає касаційну скаргу, її місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 8) дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Зазначені вимоги, особою, яка подала касаційну скаргу, не дотримані.

Згідно із частиною першою статті 25 та частиною першою статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином касаційна скарга повинна подаватися саме до Верховного Суду, водночас в касаційній скарзі зазначено, що вона подана до судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

За змістом пункту першого частини VII Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року № 822, фізична особа незалежно від віку зобов'язана пройти реєстрацію з отриманням реєстраційного номеру, а в разі відмови від реєстрації ( за змістом пункту першого частини VIII вказаного Положення) подати відповідну заяву.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 необхідно надати до суду уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків та адреси електронної пошти або, якщо їх не має, вказати, що такі відсутні.

Поряд з цим, у касаційній скарзі не зазначено дати отримання копії рішення апеляційного суду Київської області від 01 листопада 2017 року, що оскаржується.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України позивачем до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі, що підтверджується складеним управлінням забезпечення автоматизованого документообігу суду Верховного Суду (Касаційний цивільний суд) актом від 03 січня 2018 року про відсутність у додатках до касаційної скарги квитанції про сплату судового збору.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Враховуючи, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (1 600 грн) (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі), то за подання касаційної скарги необхідно сплатити 3 200 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги у цивільних справах до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже касаційну скаргу ОСОБА_2. необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 127, 185, 392, 393 та пунктом 14 частини першої розділу XIII Перехідні положення ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Київської області від 01 листопада 2017 року та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 08 лютого 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення пропущеного строку не буде подано в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк