Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/112/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року Придніпровський районний суд м.Черкаси

В складі: головуючого - судді Колода Л.Д.

при секретарі Василенко О.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ПрімоКолект. Центр грошових вимог», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Правекс-Банк», ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» про захист прав споживачів.Свої позовні вимоги мотивує тим, що між нею, ОСОБА_1 і АКБ «Правекс-Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк») в особі директора відділення «Черкаська обласна дирекція» ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №839‑01/07Р від 30.01.2007 р.

17.12.2016 р. ОСОБА_1 отримала листа від ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» вимогу сплатити 22294,60 доларів США до 28.12.2016 р. по зобов'язанням перед ПАТ КБ «Прваекс-Банк» та з повідомленням про те, що дане товариство діє згідно договору доручення №ВР-403/00/4 від 15.10.2015 р. із повноваженнями по стягненню кредитної заборгованості, що було передано від банку до ТОВ, яке здійснює обробку персональних даних позичальника.

Відповідно до ст.1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта.

Позивач-позичальник письмової згоди на розголошення та розкриття банківської таємниці не надавав, що стверджується відсутністю таких дозволів. Проте відповідач ПАТ КБ «Правекс-Банк» в порушення чинного законодавства здійснив незаконні та неправомірні дії, які полягають у розголошенні ним персональних даних та зазначених відомостей про клієнта і його кредитні правовідносини ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з Управління Активами «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» не внесена у реєстр фінансових установ, не отримувала спеціальних дозволів та ліцензій на здійснення фінансових послуг та ведення рахунків клієнтів банку, не укладала з НБУ договори на участь/членство у платіжних системах України, про що свідчить відповідь Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 25.07.2012 р. за №2235/11-12.

В результаті розголошення зазначених відомостей відповідачем позивачу заподіяні значні моральні та матеріальні збитки, які позивач оцінює у розмірі 200000 гривень, з розрахунку - відшкодування моральної шкоди за оцінкою позивача, що підтверджується здійсненням психологічного тиску, збільшенням відповідальності позивача, що призводить до нервових стресів, душевних страждань і від безвиході та постійних намагань і примушувань до вчинення дій, що в свою чергу є незаконним і що не може ставитись під сумнів судом, оскільки ступінь страждань позивача та пригнічення його честі та гідності може оцінити та особа, яка це переживає.

Відповідно до ч.3.ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавець не має права вимагати від споживача відомостей, які не стосуються визначення його платоспроможності та не є необхідними для надання споживчого кредиту. Персональні дані, одержані від споживача або іншої особи у зв'язку з укладенням та виконанням договору про надання споживчого кредиту, можуть використовуватися виключно для оцінки фінансового стану споживача та його спроможності виконати зобов'язання за таким договором. Не є порушенням положень абзацу другого цієї частини повідомлення кредитодавцем відомостей про споживача Бюро кредитних історій, яке займається збиранням, обробленням, зберіганням, захистом і використанням інформації відповідно до законодавства про формування і ведення кредитних історій. Фінансові установи несуть відповідальність за порушення прав споживачів у сфері захисту персональних даних згідно із законом.

Відповідно до ст.1076 ЦК України у разі розголошення банком відомостей, що становлять банківську таємницю, клієнт має право вимагати від банку відшкодування завданих збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.6 ст.23 ЗУ «Про інформацію», інформація про особу охороняється законом. Статтею 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. А отже, збирання, зберігання, використання та поширення особистої інформації про особу без її згоди є прямим порушенням чинного законодавства.

В зв'язку з викладеним позивач просить визнати дії публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» незаконними та неправомірними у зв'язку з розголошенням банком відомостей, що становлять банківську таємницю шляхом передачі персональних даних без письмового дозволу клієнта - ОСОБА_1 про правовідносини ОСОБА_1 і ПАТ КБ «Правекс-Банк» та стан рахунку за кредитним договором №839-001/07Р від 30.01.2007 р. особі - товариству з обмеженою відповідальністю «ПрімоКолект. Центр грошових вимог», яка не має процесуальної дієздатності і не є фінансовою компанією у відповідності до закону. Визнати дії товариства з обмеженою відповідальністю «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» неправомірними та незаконними щодо отримання повноважень банку та права представляти інтереси ПАТ КБ «Правекс-Банк» і діяти від імені та в інтересах банківської установи. Зобов'язати ПАТ КБ «Правекс-Банк» припинити дії, які порушують право ОСОБА_1, а саме: зобов'язати надіслати ОСОБА_1 лист з вибаченнями. Зобов'язати ПАТ КБ «Правекс-Банк» припинити дії, які порушують право ОСОБА_1 шляхом припинення повноважень третіх осіб та дію договору доручення №ВР-403/00/4 від 15.10.2015 р., укладений між ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» в частині вчинення дій по відношенню до клієнта банку - ОСОБА_1 Стягнути по 100000 грн. з кожної юридичної особи, а саме: з ПАТ КБ «Правекс-Банк» та з ТзОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» на користь ОСОБА_1 збитки (моральну шкоду) всього в розмірі 200000 грн., завдану розголошенням банком відомостей, що становлять банківську таємницю та пов'язану з душевними переживаннями, стресами та психологічним тиском. Постановити окрему ухвалу щодо умисного порушення чинного законодавства ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТЗОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» і направити її до правоохоронних та інших уповноважених контролюючих органів влади для вжиття відповідних заходів з метою усунення причин вчинення таких порушень.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» адвокат ОСОБА_3 05.04.2018 року подав суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що ТОВ «Прімоколект. Центр грошових вимог» заперечує проти позову в повному обсязі, вважає себе неналежним відповідачем по справі, а позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 17.01.2018 року постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15.03.2018 року розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 04.04.208 року в якості третьої особи залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, 03.05.2018ркоу звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ КБ «Правекс-Банк» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Всупереч нормам ст.278 ЦПК України та ухвали суду від 17.01.2018 року відзив на позовну заяву суду не подав.

Представник відповідача ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день та час слухання справи.

Представник третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Представник третьої особи по довіреності ОСОБА_4 19.04.2018 року подала суду пояснення третьої особи щодо позовної заяви про захист прав споживача, в якому зазначає, що позичальник допустив неналежне виконання своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №839-001/07Р від 30.01.2007 року, то у такому випадку відповідно до п.11.7 кредитного договору розкриття банком банківської таємниці, що стосується кредитної історії, виконання зобов'язань, фінансового стану, а також інформацію про те чи є він клієнтом банку, позичальник не буде мати до банку будь-яких претензій. Таким чином неможливо встановити причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідачів та заявленою позивачем вимогою про стягнення моральної шкоди. А тому просить в позові відмовити повністю.

Суд ухвалив: розгляд справи проводити без участі сторін, які були належним чином повідомлені про день та час слухання справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, всебічного та об'єктивного дослідження суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено,що позивач як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що 30 січня 2007 року між нею та АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» було укладено кредитний договір №839-001/07Р.

17.12.2016 р. ОСОБА_1 отримала листа від ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» вимогу сплатити 22294,60 доларів США до 28.12.2016 р. по зобов'язанням перед ПАТ КБ «Правекс-Банк» та з повідомленням про те, що дане товариство діє згідно договору доручення №ВР-403/00/4 від 15.10.2015 р. із повноваженнями по стягненню кредитної заборгованості, що було передано від банку до ТОВ, яке здійснює обробку персональних даних позичальника.

Позивач вважає, що даними діями було порушено її права, які полягають в розголошенні банком її персональних даних.

Відповідно до ч.3 ст. 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону.

За змістом ст. 81 ЦПК України, - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів того що ПАТ КБ «Правекс-Банк» розголосив ТОВ «ПрімоКолект.Центр грошових вимог» банківську таємницю шляхом передачі персональних даних без письмового дозволу клієнта - ОСОБА_1 про правовідносини та стан рахунку за кредитним Договором № 839-001/07Р від 30.01.2007р. суду не надано.

Згідно договору про надання послуг №ВР403/00/4, укладеного 15.10.2015 року між ТОВ «Прімоколект. Центр грошових вимог» та ПАТ КБ «Правекс-Банк», ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» зобов'язалось в інтересах замовника та за плату надати послуги зі стягнення заборгованості з боржників (фізичних осіб, які уклали кредитні договори з банком та мають заборгованість за ними). В залежності від замовлення банку, послуги зі стягнення заборгованості поділялись на:

-послуги з комунікації та реструктуризації (телефонні контакти з боржником, надання пропозицій щодо ефективної стратегії реструктуризації заборгованості та ін.)

-послуги з щоденного менеджменту судового провадження (комплексне представництво інтересів замовника у судах).

Відповідно до ст.11 договору про надання послуг, ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» набуло статусу розпорядника персональних даних переданих замовником. Таким чином, ТОВ «ПрімоКолект» на виконання умов договору про надання послуг правомірно отримав інформацію надану банком у електронному реєстрі боржників, в тому числі щодо гр.ОСОБА_1, яка мала заборгованість перед ПАТ КБ «Правекс-Банк» за кредитним договором №839-001/07Р від 30.01.2007 р.

Пунктом 11.7 ст.11 кредитного договору №839-001/07Р від 30.01.2007 р. та п.5.7 ст.5 договору застави транспортного засобу №839-001/07Р передбачено: «шляхом укладення та підписання позичальником даного договору позичальник у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за цим договором надає банку повне право використовувати банківську таємницю, що стосується кредитної історії, виконання зобов'язань, фінансового стану, а також інформацію про те, чи є він клієнтом банку на власний розсуд для надання третім особам, підприємствам, установам, організаціям будь-якої форм власності. У такому випадку розкриття банківської таємниці, що стосується кредитної історії виконання зобов'язань, фінансового стану, а також інформації про те, чи є він клієнтом банку позичальник не буде мати до банку будь-яких претензій.».

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про захист персональних даних» суб'єктами відноси пов'язаних з персональними даними є розпорядники персональних даних. Розпорядником персональних даних можуть бути підприємства, установи і організації усіх форм власності. Володілець персональних даних може доручити обробку персональних даних розпоряднику персональних даних відповідно до договору, укладеного в письмовій формі.

Таким чином відповідачами не було порушено прав позивача, оскільки за даним кредитним договором виникла заборгованість, а позивач реалізовував свої право на повернення боргу.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 моральна шкода підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Поскільки судом не встановлено порушення прав позивача, то і підстав для стягнення моральної шкоди в сумі 100000 грн. з кожного відповідача немає.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» не доведені, а тому задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 204, 626-627 ЦК України, ст. 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 1, 4-5, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про судовий збір», ст.ст.2, 4, 5, 8, 12, 23, 141, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд , -

В и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ПрімоКолект. Центр грошових вимог», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про захист прав споживачів - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Головуючий: Л. Д. Колода