Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/2546/17 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В.
Категорія 57 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді : Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» про захист прав споживача при наданні послуг з теплопостачання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2017 року, яке ухвалене суддею Михайловською А.В. в м.Новоград-Волинський

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог (а.с.27-29), просили визнати встановлення приладу комерційного обліку теплової енергії в будинку АДРЕСА_1 таким, що не відповідає вимогам державних будівельних норм ДБН В.2.5 - 39:2008, ДБНВ.2.5-67:2013, наказу Міністерства палива та енергетики України №71 від 14 лютого 2007 року; визнати незаконними нарахування оплати за послуги з теплопостачання квартири АДРЕСА_1 за показаннями будинкового приладу комерційного обліку теплової енергії за листопад, грудень 2016 року та січень, лютий, березень 2017 року; зобов'язати відповідача - КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» провести перерахунок оплати за послуги з теплопостачання квартири АДРЕСА_1 за листопад, грудень 2016 року та за січень, лютий, березень 2017 року відповідно до п.п. 2 п.1 Постанови КМУ № 865 від 30 листопада 2016 року; заборонити відповідачу - КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» проводити нарахування оплати за послуги з теплопостачання квартири АДРЕСА_1 за показаннями приладу комерційного обліку теплової енергії до обладнання в будинку вузла обліку теплової енергії та вводу його в експлуатацію згідно чинних нормативних документів.

В обґрунтування своїх вимог зазначали, що з 1 листопада 2016 року мешканці будинку АДРЕСА_1 розраховуються за послуги з теплопостачання, які надає відповідач КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго», згідно показань будинкового приладу комерційного обліку теплової енергії - будинкового теплолічильника. На думку позивачів рахунки за послуги з теплопостачання є необґрунтованими, крім того позивачі, отримують послугу з теплопостачання з недоліком, чим відповідач порушує їх права, гарантовані ст.ст. 4, 13 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, котельня, яка обслуговує будинок АДРЕСА_1 не обладнана центральним тепловим пунктом (надалі - ЦТП), а тепловий пункт будинку не обладнаний відповідно до державних будівельних норм (надалі - ДНБ) приладами автоматичного коригування теплового потоку в залежності від погодних умов, що призвело до надмірного витрачання енергії, та як наслідок, необґрунтовано завищених розрахунків за послуги з теплопостачання. Крім того, акт вводу лічильника тепла в будинку АДРЕСА_1 не відповідає вимогам наказу Міністерства палива та енергетики України № 71 від 14 лютого 2007 року, оскільки він підписаний всього двома особами, замість трьох та не затверджений, а тому позивачі вважають його нікчемним. Також, позивачами зазначено, що проектна документація на встановлення теплового лічильника була виготовлена з грубим порушенням чинних норм ДБН А.2.2-3-2014, а тому посилання відповідача на вищевказаний робочий проект є необґрунтованим.

Рішенням Новоград-Волського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2017 рокуу задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до КП Новоград-Волинської міської ради "Новоград-Волинськтеплокомуненерго" про захист прав споживача при наданні послуг з теплопостачання - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність його висновків обставинам справи, просять оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити їхні позовні вимоги. В обґрунтування скарги вказали, що суд не взяв до уваги те, що акт вводу лічильника тепла не відповідає вимогам Наказу Міністерства палива та енергетики України №71 від 14.02.2007 року. Крім того, інвестиційна програма була розроблена та затверджена на 2015 рік, а тепловий лічильник був встановлений в будинку в жовтні 2016 року. Апелянт зазначає, що в інвестиційній програмі відсутній графік виконання робіт, а робочий проект на встановлення теплолічильника не відповідає вимогам ДБН та не затверджений згідно чинного законодавства. Також, апелянтами зазначено, що однією з підстав звернення до суду є завищені тарифи за надані відповідачем послуги, а не якість самих послуг, як зазначено в оскаржуваному рішенні суду. Крім того, апелянти не погоджуються з твердженням суду щодо ненадання позивачами належних доказів на підтвердження того, що прилад комерційного обліку теплової енергії встановлено з порушенням вимог ДБН В.2.5-39:2008, ДБН В.2.5-67:2013, оскільки позивачами долучено до матеріалів справи технічний запис судового засідання Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10.05.2017 року по іншій цивільній справі, де в якості свідка допитувався головний інженер КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго», який підтвердив відсутність приладів автоматичного коригування теплового потоку в тепломережі будинку позивачів та порушення інших вимог ДБН.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що посилання позивачів на обов'язковість встановлення автоматичного регулювання теплового потоку не підтверджені належними доказами та спростовані відповідачем, яким надано інвестиційну програму на 2015 рік та робочий проект, які є чинними. Так само позивачами не доведено факт отримання ними послуг з листопада 2016 р. по березень 2017 р. неналежної якості та не доведено, що встановлення приладу комерційного обліку теплової енергії в їхньому будинку не відповідають вимогам державних будівельних норм.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачі у справі є власниками квартири АДРЕСА_1, які отримують та споживають послуги з теплопостачання, надані КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго».

Вказаний будинок обладнаний загальнобудинковим тепловим лічильником АКВА-МВТ № 022031, який було введено в дію 01.11.2016 р.

Зазначений тепловий лічильник було встановлено на виконання інвестиційної програми КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» на 2015 рік, яка схвалена постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 30.12.2014 р. № 1059, погоджена рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 25.12.2014 р. № 317 та затверджена директором КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» від 01.12.2014 р. (а.с.51-60).

За рахунок інвестиційної програми КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» на 2105 рік було проведено оснащення житлових будинків засобами обліку енергії в м. Новоград-Волинський Житомирської області.

Встановлення теплового лічильника здійснювалося відповідно до робочого проекту, виконаного суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_4 за погодженням з Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Житомирській області.

Як встановлено судом, ні інвестиційною програмою, ні робочим проектом не було передбачено встановлення приладів автоматичного коригування теплоносія та не передбачено відповідного джерела фінансування.

Відповідно до п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Кожна будівля та квартира, яка приєднана до системи централізованого теплопостачання, споживає теплову енергію, необхідну для підтримки оптимальної температури у приміщенні. Пристрій, який дозволяє контролювати параметри поданої теплової енергії, а також її кількість - теплолічильник.

Теплолічильник - це пристрій для вимірювання спожитої або переданої теплової енергії, який складається з витратоміра, давачів температури та обчислювача. Для визначення кількості теплоти використовується наступна формула - об'єм теплоносія, який був поданий через витратомір, помножується на різницю температур теплоносія в подавальному і зворотному трубопроводі і помножується на тепловий коефіцієнт, який залежить від тиску і температури теплоносія за відповідний проміжок часу.

Порядок встановлення вузла обліку теплової енергії у споживачів регламентується Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 №71, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, та передбачає наступні основні етапи:

-отримання споживачем у теплопостачальної організації технічних умов;

-розробку та погодження проектної документації на підставі отриманих технічних умов;

-проведення монтажних робіт спеціалізованою організацією, яка має відповідні дозвільні документи;

-допуск до експлуатації вузла обліку теплової енергії здійснюється представником теплопостачальної організації в присутності представників споживача, про що складається відповідний акт.

Показання будинкових засобові обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів. Поточні і попередні показники теплового лічильника відображаються у квитанціях.

Засоби обліку теплової енергії, встановлені на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці (п.15 Правил).

Тепловий лічильник, встановлений у житловому будинку АДРЕСА_1, пройшов державну повірку 21.03.2016 р.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що температура води у подавальному трубопроводі системи опалення котелень КП «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» залежить від температури зовнішнього повітря та не перевищує 80°С.

При відпуску теплової енергії підприємством застосовується центральний спосіб регулювання, тобто безпосередньо на джерелі теплопостачання, тобто котельні. В опалювальний період виконується якісне регулювання температури теплоносія в подавальному трубопроводі відповідно до температурного графіка.

Доводи позивача щодо завищення тарифів та невідповідності акту вводу лічильника тепла вимогам Наказу Мінпалива та енергетики України №71 від 14.02.2007 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Законом «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила).

Порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води визначено пунктами 9-23 Правил.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 744 «Про зменшення фінансового навантаження на споживачів щодо оплати послуги з централізованого опалення шляхом створення умов для отримання розстрочки на оплату послуги з централізованого опалення», яка набрала чинності з дати її офіційного опублікування, а саме з 01.11.2016, внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначено, що у разі звернення споживача до виконавця послуги з централізованого опалення із заявою про надання розстрочки такий виконавець починаючи з місяця подання зазначеної заяви щомісяця протягом опалювального періоду виставляє до оплати 50 відсотків нарахованої плати за послугу з централізованого опалення.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач має право зокрема, на:

- вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами;

- отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії;

- відшкодування згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, у разі виконання ним своїх зобов'язань відповідно до договору;

- приєднання до теплової мережі відповідно до нормативно-правових актів;

- отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів та стандартів;

- отримання перерахунку за спожиту теплову енергію з урахуванням здійсненого авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду.

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії визначено Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, якими, зокрема встановлено технічні умови приєднання споживачів теплової енергії, державний нагляд за системами теплопостачання і теплоспоживання, проведення розрахунків за спожиту теплову енергію, припинення і обмеження постачання теплової енергії, права та обов'язки теплопостачальної організації, права і обов'язки споживача теплової енергії.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадках, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі скаргами та претензіями з приводу завищених тарифів чи інших порушень позивач не звертався до відповідача.

Разом з тим, посилання позивача на ті обставини, що встановлення приладу комерційного обліку теплової енергії в будинку АДРЕСА_1 не відповідає вимогам державних на ДБН В.2.5-339:2008 «Теплові мережі» та ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування» є безпідставними, оскільки відповідно до Розділу 1 ДБН В.2.5-339:2008 вимоги цих державних будівельних норм виконують при проектуванні нових та реконструкції, модернізації і технічному переоснащенні існуючих теплових мереж, а відповідно до Пункту 1.2 ДБН В.2.5-67:2013 ці норми повинні застосовуватись при новому будівництві, реконструкції, термомодернiзацiї, капітальному ремонті та технічному переоснащенні існуючих систем опалення та внутрішнього теплопостачання, вентиляції, повітряного опалення, кондицiонування та охолодження повітря у приміщеннях будівель i споруд різного призначення. Проте матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у даному випадку мали місце реконструкція, модернізація або технічне переоснащення існуючих систем теплопостачання.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на законність ухваленого рішення не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.01.2018 року.

Головуючий : Судді :