Справа № 740/4343/17
Провадження № 2/740/363/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Кукшинської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнанння права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 3 з господарськими будівлями та спорудами по вул. В.Слобода в с. Кукшин Ніжинського району Чернігівської області в порядку спадкування за законом після померлого 06 травня 2003 року батька ОСОБА_2.

В обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що даний житловий будинок мав статус робітничого двору і станом на 15 квітня 1991 року в будинку проживав та був зареєстрований ОСОБА_2, який був єдиним власником даного житлового будинку.

Після його смерті 06.05.2003 року відкрилася спадщина на вказаний житловий будинок.

Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом.

11.06.2017 року вона звернулася до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу ОСОБА_3 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю належної реєстрації права власності на будинок за померлим.

Сторони в судове засідання не з*явилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач про визнання позову.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з*ясування і дослідження інших обставин справи.

Законними підставами для задоволення позову є ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), України, яка передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, якщо вони протягом встановленого ст.549 ЦК УРСР шестимісячного строку фактично вступили в управління та володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІУ (далі - Закон) процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. Статтею 5 Закону визначено об'єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки Кукшинської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області станом на 15.04.1991 року у будинку був зареєстрований та проживав ОСОБА_2.

З довідки комунального підприємства « Ніжинське міжміське бюро технічної інвентарізації» від 27 квітня 2017 року № 311 вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок № 3 з господарськими будівлями та спорудами по вул. В.Слобода в с. Кукшин Ніжинського району Чернігівської області ні за ким не зареєстровано.

Відповідно до розяснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963), України, ст.ст.89, 206, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса:16600, АДРЕСА_1, право власності на житловий будинок № 3 з господарськими будівлями та спорудами по вул. В.Слобода в с. Кукшин Ніжинського району Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.