Справа № 708/156/18
Номер провадження № 4-с/708/3/18
У Х В А Л А

06 березня 2018 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі :

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі - Тендітній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

Стягувач звернувся до суду з вказаною скаргою, зазначивши, що відповідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 06.07.2016 року з боржника ОСОБА_2 на його користь було стягнуто борг за житлово-комунальні послуги в сумі 3714 грн. 08 коп. та судові витрати, повязані з явкою представника позивача до суду, в розмірі 519 грн. 80 коп.

На виконання даного рішення судом було видано виконавчі листи, а ним подано заяви про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 на його користь даного боргу.

На виконанні у відділі ДВС перебувало зведене виконавче провадження № 54279607 про стягнення з ОСОБА_2 вищезазначеної заборгованості, яке відповідно до постанови державного виконавця від 26.12.2017 року, було закінчено в частині стягнення з боржника ОСОБА_2 519 грн. 80 коп. судових витрат у звязку з повним фактичним виконанням.

З матеріалів виконавчих проваджень йому стало відомо, що боржник ОСОБА_2 перерахувала грошові кошти в сумі 744,19 грн. в рахунок погашення боргу.

Однак на його неодноразові звернення до органів ДВС з проханням перерахувати кошти з депозитного рахунку Чигиринського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області відповідної реакції не послідувало, у звязку з чим 01.12.2017 року ним було подано скаргу до Департаменту ДВС на бездіяльність Чигиринського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області.

В отриманій 28.12.2017 року відповіді зазначалося, що вищевказані грошові кошти за платіжним дорученням № 2162 від 26.12.2017 року перераховано на рахунок стягувача в ПАТ КБ «Приватбанк», але станом на день його звернення до суду з цією скаргою жодних коштів на рахунок не поступало, тобто, з червня 2017 року майже вся сума боргу, сплачена ОСОБА_2, знаходиться на рахунку Чигиринського РВ ДВС, що суперечить вимогам "Інструкції з примусового виконання рішень" та ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження".

Тому він вважає, що державний виконавець Карпичева Т.В. своєю умисною бездіяльністю порушує його право стягувача, як сторони виконавчого провадження і просить визнати її бездіяльність у даному виконавчому провадженні, що полягає у несвоєчасному перерахуванні стягнутих з ОСОБА_2 коштів в сумі 519,80 грн. на рахунок стягувача неправомірною та зобовязати останню невідкладно перерахувати зазначені грошові кошти на його рахунок.

В судове засідання скаржник не з'явився, надіславши до суду заяви про розгляд справи у його відсутності та про підтримання скарги в повному обсязі, прохаючи її задовольнити.

Представник відділу ДВС також в судове засідання не з'явився, надавши суду відзив на скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні даної скарги, вважаючи її необґрунтованою, посилаючись на те, що 13.06.2017 року боржник ОСОБА_2 предявила державному виконавцю квитанцію про сплату частини боргу в сумі 744,19 грн., які того ж дня надійшли на депозитний рахунок відділу.

Вказані грошові кошти своєчасно не було перераховано на картковий рахунок стягувача у звязку з відсутністю провідного спеціаліста з бухгалтерського обліку. Розподіл коштів було проведено державним виконавцем 26.12.2017 року та перераховано на картковий рахунок стягувача ОСОБА_1 в ПАТ КБ «Приватбанк» 519,80 грн. за платіжним дорученням № 2162 від 26.12.2017 року.

Однак через помилку в номері карткового рахунка стягувача зазначені грошові кошти в сумі 519,80 грн. 27.12.2017 року повернулися на депозитний рахунок відділу ДВС.

Відповідно до наказу № 828/К від 09.02.2018 року призначено провідного спеціаліста з бухгалтерського обліку з 12.02.2018 року, якому 22.02.2018 року надано право другого підпису в платіжних дорученнях, а тому кошти на рахунок стягувача будуть перераховані в найкоротший строк.

Боржник, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання теж не з`явилася, не повідомивши про причини своєї неявки до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

А відповідно до ч. 5 цієї статті за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Згідно до ч., ч. 1-3 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

За письмовою заявою стягувача - фізичної особи стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем на зазначений стягувачем рахунок у банку або іншій фінансовій установі чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум.

Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

В цьому випадку державний виконавець повинен керуватися вимогами Інструкції з організації примусового виконання рішень, згідно до п. 11 розділу VII якої, при надходженні коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби чи рахунок авансового внеску відповідальна особа повинна не пізніше наступного робочого дня повідомити начальника органу державної виконавчої служби, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу державної виконавчої служби на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис "ознайомлений", підпис та дату ознайомлення.

Після цього не пізніше наступного робочого дня відповідальна особа повідомляє державного виконавця про надходження депозитних сум. Державний виконавець на виписці Державної казначейської служби України або банку поряд із сумою, що надійшла на рахунок, ставить дату та підпис.

У відповідності до п. 14 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця здійснюється на підставі платіжних доручень, які підписуються начальником органу державної виконавчої служби та відповідальною особою або приватним виконавцем.

Копії платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам.

Відповідно до вимог п. 13 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів державний виконавець не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу державної виконавчої служби із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби. Розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається відповідальній особі, копія залишається у виконавчому провадженні.

Виходячи з цього, державним виконавцем було порушено строки перерахування стягувачу грошових коштів, передбачені п. 13 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Згідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

А як визначено ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як передбачено ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Крім того необхідно звернути увагу, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012), а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Як зазначено в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 07.02.2014 року, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 13.06.2017 року надала державному виконавцю про сплату частини боргу в сумі 744,19грн., які того ж дня надійшли на рахунок відділу ДВС.

Незважаючи на це, судячи з платіжного доручення № 2162 від 26.12.2017 року, частина цих коштів в сумі 519,80 грн. Чигиринським районним відділом ДВС була перерахована на рахунок ОСОБА_1 в ПАТ КБ «Приватбанк» лише 26.12.2017 року, які до того ж стягувачем не були отримані по причині допущення державним виконавцем помилки в номері карткового рахунку стягувача, що визнано відділом ДВС у своєму відзиві на скаргу.

З наведеного випливає, що з часу часткового погашення боржником ОСОБА_2 боргу у червні 2017 року і до 26 грудня 2017 року минуло більше як півроку, що свідчить про те, що в. о. начальника Чигиринського районного відділу ДВС ОСОБА_3. всупереч вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не здійснено своєчасно заходів щодо перерахування грошових коштів на рахунок стягувача.

І, як встановлено судом, до цього часу грошові кошти на рахунок стягувача ОСОБА_1 не надходили, незважаючи на винесення 26.12.2017 року старшим державним виконавцем Капшитарем В.О. постанови про закінчення виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 2/708/259/16 від 02.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат, повязаних із явкою представника позивача до суду, в сумі 519,80 грн., у звязку з повним фактичним виконанням.

А тому суд не приймає до уваги посилання в. о. начальника Чигиринського районного відділу ДВС ОСОБА_3 на відсутність у відділі до 12.02.2018 року спеціаліста з бухгалтерського обліку (наказ № 828/2 від 09.02.2018 року) та не вважає це законною підставою для несвоєчасного та не в повному обсязі вчинення державним виконавцем виконавчих дій і не знімає з нього відповідальності за порушення строків перерахування стягувачу грошових коштів.

Виходячи з цього, суд вважає необхідним визнати неправомірною бездіяльність в. о. начальника Чигиринського районного відділу ДВС ОСОБА_3, яка полягає в несвоєчасному перерахуванні на депозитний рахунок стягувача грошових коштів в сумі 519,80 грн., сплачених ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу з судових витрат, повязаних із явкою представника позивача до суду, оскільки саме вона повинна була вжити заходів щодо своєчасного перерахування сплачених боржником коштів на рахунок стягувача.

Разом з тим скарга в частині зобовязання в. о. начальника Чигиринського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 невідкладно перерахувати сплачені ОСОБА_2 кошти в сумі 519,80 грн. на рахунок стягувача задоволенню не підлягає, оскільки, виходячи зі змісту статті 452 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження», можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З врахуванням цього суд не вбачає підстав для зобовязання державного виконавця невідкладно перерахувати сплачені ОСОБА_2 кошти в сумі 519,80 грн. на рахунок стягувача.

На підставі викладеного та, керуючись ч. 3 ст. 262, ст. 450 ЦПК України, п., п.13, 14 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність в. о. начальника Чигиринського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 щодо несвоєчасного перерахування на рахунок ОСОБА_1 стягнутих з ОСОБА_2 коштів в сумі 519 грн. 80 коп.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 днів з дня її складення.

Головуюча