Справа № 526/2506/17
Провадження № 2/526/92/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 січня 2018 року м.Гадяч

Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря - Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадячі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади ОСОБА_2 сільської ради, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

До суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до територіальної громади ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову посилається на те, що 05.04.2017 року померла його дружина ОСОБА_4, яка проживала в Гадяцькому геріатричному будинку інтернаті. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді домоволодіння по вул.Засядька, 40 в с.Лютенька, яке було збудоване починаючи з 1959 року і на яке відсутні правовстановлюючі документи. Згідно довідки, виданої ОСОБА_2 сільською радою про склад двору, будинковолодіння, що знаходиться за адресою в с.Лютенька, вул.Засядька,40 згідно по господарської книги №13 особовий рахунок №1175 станом на 01.07.1990 року відноситься до типу робітничого двору. Членами робітничого двору станом на 01.07.1990 року були: голова двору ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; члени двору ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Земельна ділянка площею 0,45 га не приватизована і належить до фонду земель ОСОБА_2 сільської ради. Після смерті ОСОБА_4 він в шестимісячний термін звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_3 із відповідною заявою, але отримав відмову у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок у нотаріуса не має можливості видати свідоцтва про право на спадщину.

У судове засідання позивач та його представник ОСОБА_6 не з'явились, але надали до суду заяви, в яких просили розглянути позовну заяву без їхньої участі, також зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що ОСОБА_2 сільська рада не заперечує проти позову ОСОБА_1 та просили розглянути справу без представника сільської ради.

Приватний нотаріус Гадяцького районного ноатиріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала до суду лист, в якому просила цивільну справу розглядати без її участі та зазначила, що проти позовних вимог не заперечує.

Суд відповідно до ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/2069 від 03.10.2017 року домоволодіння в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області по вулиці Засядька, 40 згідно погосподарської книги № 13, особовий рахунок № 1175 відносилося до типу робітничого двору. Членами робітничого двору станом на 01.07.1990 року були: ОСОБА_5 голова двору, ОСОБА_1 . Земельна ділянка площею 0,45 га на даний час не приватизована та належить до фонду сільської ради.

Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_7 СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_7 СРСР 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_7 СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26.

За змістом п.20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником ОСОБА_7 комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, оскільки головою вищезазначеного робітничого двору станом на 01.07.1990 р. була ОСОБА_5В, суд приходить до висновку, що вказане домоволодіння належало ОСОБА_5 повністю.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ №384557 від 03.02.1993 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 03.02.1993 року уклали шлюб, в звязку з чим вона своє прізвище ОСОБА_5 змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_1.

Судом встановлено, що 05.04.2017 року померла ОСОБА_4, про що 05.04.2017 року складено актовий запис № 97 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КЕ № 348158 від 05.04.2017 р.

Згідно довідки виданої Гадяцьким геріатричним будинком інтернатом 21.12.2017 року №01-13/810 ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована в Гадяцькому геріатричному будинку-інтернаті з 02.02.2017 року по день смерті 05.04.2017 року.

Відповідно до листа приватного нотаріуса ОСОБА_3 № 284 від 13.12.2017 року 20.04.2017 року нею заведена спадкова справа щодо померлої ОСОБА_4, яка померла 05.04.2017 року. Із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 чоловік померлої. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя і народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив, і батьки.

Згідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті дружини та набув право власності на зазначений будинок в цілому.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до технічного паспорту від 09.11.2017 р, який було виготовлено за замовленням ОСОБА_1, домоволодіння, що розташоване за адресою вул. Засядька, 40, с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області складається: з житлового будинку, загальною площею 52,5 м. кв., житловою площею 23,3 м. кв. з господарськими будівлями та спорудами: А1, а житловий будинок, Б, Г , Д, д - сарай, В вбиральня, Е- сарай з погребом, Ж, ж- літня кухня, №1- огорожа.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить домоволодіння, що по вул. Засядька, 40, в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області.

Згідно постанови про відмову приватного нотаріуса ОСОБА_3 від 25.10.2017 р., до складу спадкового майна після померлої 05.04.2017 року ОСОБА_4 входить житловий будинок по у с. Лютенька по вул. Засядька, 40 Гадяцького району Полтавської області на який відсутні правовстановлюючі документи. У зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно у нотаріуса немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті своєї дружини та набув права власності на вищезазначене спадкове майно, що належало померлій та з врахуванням того, що у ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 8, 10, 12, 13, 19, 81, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади ОСОБА_2 сільської ради, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що знаходиться по вул. Засядька, 40 в с.Лютенька Гадяцького району Полтавської області на земельній ділянці, що належить до фонду земель ОСОБА_2 сільської ради, у вигляді домоволодіння, яке складається з житлового будинку А-1, а, загальною площею 52, 5 м. кв., житловою площею 23,3 м. кв., сарай Б, вбиральня В, сарай Г, сарай- Д,д, сарай з погребом Е, літня кухня Ж,ж, огорожа №1, яке залишилося після смерті ОСОБА_4, що померла 05 квітня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 26.01.2018 року.

Головуючий: С. А. Киричок