Справа № 175/4256/17
Провадження № 2-зз/175/2/17
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.

за участю секретаря Мельника Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Слобожанське Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-227/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсною довіреності, частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, договору купівлі-продажу земельної ділянки та частково недійсним державного акту на право часткової власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області є заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-227/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсною довіреності, частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, договору купівлі-продажу земельної ділянки та частково недійсним державного акту на право часткової власності на земельну ділянку.

В обґрунтування своєї заяви він вказав, що 04.11.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська була винесена ухвала про затвердження мирової угоди на підставі якої ОСОБА_1 та ОСОБА_5 набули право власності по 1/4 частини кожний на будинок № 25, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгородне, вулиця Тюменська, будинок 25 та по 1/4 частині кожний на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгородне, вулиця Тюменська, будинок 25, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. ? частина житлового будинку , що знаходиться в Дніпропетровській області, Дніпропетровському районі, м. Підгородне, по вул. Тюменській, № 25 (двадцять п'ять), раніше належало - ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу 30.09.1998 року, за реєстровим № 2880, зареєстровано в Новомосковському міжрайонному БТІ від 08.11.2001 року, записано в реєстрову книгу за № 36, за реєстровим № 6954 та ? частина земельної ділянки, що знаходиться в Дніпропетровській області, Дніпропетровському районі, м. Підгородне, по вул. Тюменській, № 25 (двадцять п'ять), належала - ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу 27.11.1998 року, а 1/2 частина вищезазначеного нерухомого майна належить ОСОБА_2 на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (суддя Неклеса В.І.) від 14.03.2000 року по справі № 2-227/2000.

На даний час заявнику стало відомо, що у 1999 року ОСОБА_2 ( надалі за текстом - Позивач) звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовними вимогами до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання недійсним доручення, частково недійсним договору купівлі - продажу домоволодіння, договору купівлі - продажу земельної ділянки та частково акту на право приватної власності на землю.

05 листопада 1999 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області (суддя Неклеса В.І.) була винесена ухвала в порядку забезпечення позову та судом був накладений арешт на майно, а саме на будинок № 25, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгородне, вулиця Тюменська, будинок 25.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (суддя Неклеса В.І.) були часткове задоволені позовні вимоги.

На даний час рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (суддя Неклеса В.І.) від 14.03.2000 року по справі № 2-227/2000 виконано у повному обсязі, однак до даного часу заходи забезпечення позову, які були застосовані на підставі ухвали суду від 05 листопада 1999 року по справі № 2-227/2000 - діють до даного часу та не скасовані. Просить скасувати заходи забезпечення позову.

Сторони в судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 суд встановив наступне.

Підставою для звернення до суду з даною заявою є те, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 1999 року в якості забезпечення позову, накладено арешт на будинок № 25 по вул. Тюменській в м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області.

Дане забезпечення позову було застосовано в межах цивільної справи № 2-227/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання недійсним доручення, частково недійсним договору купівлі - продажу домоволодіння, договору купівлі - продажу земельної ділянки та частково акту на право приватної власності на землю.

Відповідно до ч. 1ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.6ст.158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Статтею 19 Конституції України, визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Суд враховує право кожного на справедливий розгляд його справи судом при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру, що передбачено в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як вбачається з матеріалів справи заявник ОСОБА_1 не є стороною по цивільній справі в межах якої було забезпечено позов.

З огляду на викладене заява про скасування заходів забезпечення позову, які застосовані ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 1999 року не підлягає задоволенню, крім того, суд вважає за необхідне розяснити заявнику право звернутися за захистом свого права до суду з відповідною позовною заявою в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 158, 258, 260 ЦПК України, суд -, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-227/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсною довіреності, частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, договору купівлі-продажу земельної ділянки та частково недійсним державного акту на право часткової власності на земельну ділянку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Новік