АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/891/18 Справа № 204/226/17 Головуючий у 1 й інстанції - Самсонова В. В. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участі секретаря Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи державний виконавець Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_9, державний виконавець Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_8, ОСОБА_5, Чечелівський відділ державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відмову державних виконавців повернути майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася зі скаргою на дії державних виконавців Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_9, ОСОБА_8

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_2 посилалась на те, що вона з серпня 1998 року і дотепер є єдиним законним володільцем квартири АДРЕСА_1, позовних вимог про правомірність її вселення до якої і з зазначенням в позові її адреси АДРЕСА_1 ніхто ніколи не заявляв, жодного зустрічного позову до неї щодо користування цією квартирою не подавав. Судовим рішенням не встановлено порушення нею жодної норми матеріального права щодо її вселення і проживання в цій квартирі. Відсутні підстави для винесення рішення та видачі виконавчого листа на задоволення зустрічного позову будь-якої особи до неї як жительки зазначеної квартири. 06 квітня 2007 року державні виконавці Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_9, ОСОБА_8 з групою в 13 чоловіків у її відсутність виламали двері в її житло (АДРЕСА_1), заволоділи всім її майном, яке знаходилося в квартирі та яке в подальшому відмовились повернути, на її звернення про повернення майна жодної відповіді не надали. Доказів визначення ними охоронця майна не надали. Свої дії усно мотивують поданням їм невстановленою ними особою з вигаданою цією особою адресою проживання виконавчим листом у вищезазначеній справі з рішенням від грудня 2005 року, але виконавчого листа саме у вищезазначеній справі № 2-25/06 суд не видавав, жодного відомого їй рішення в грудні 2005 року в ній не виносив і докази іншого відсутні. Красногвардійський ВДВС договорів з охоронцями майна виселених осіб на 2007 році не укладав. Тому, у державних виконавців Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_9, ОСОБА_8 не було підстав у її відсутність проникати в її житло та вчиняти в ньому будь-які дії. Тому просила визнати протиправними дії державних виконавців Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_9, ОСОБА_8 з проникнення у її відсутність в її житло та заволодіння 06 квітня 2007 року її майном, що знаходилось в її житлі - квартирі АДРЕСА_1.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 08 вересня 2017 року скасувати та направити до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі, посилаючись на невмотивованість та необґрунтованість ухвали суду.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене прав заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець, зокрема, зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, а також має право під час здійснення виконавчого провадження проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Красногвардйського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванню власністю, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Усунено перешкоди ОСОБА_5 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_2, виселивши її з даної квартири (а.с.109, 110).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2007 року вказане рішення Красногвардйського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2006 року залишено без змін (а.с.111, 112).

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, на виконанні у Красногвардіському відділі ДВС Дніпропетровського МУЮ перебувало виконавче провадження В10 № 205/07 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 16 березня 2007 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська щодо усунення перешкод ОСОБА_5 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_2 у виконання рішення Красногвардйського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2006 року (а.с.114).

З акту Касногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2007 року за результатами проведеної перевірки роботи цивільної канцелярії вбачається, що при підготовці до видачі виконавчого листа ОСОБА_5 у справі №2-25/2006, працівником канцелярії в тексті виконавчого листа було не вірно зазначено номер цивільної справи, в якій видається виконавчий лист - 2-25/2006 та дату ухвалення судового рішення у даній справі - 23 грудня 2005 року (а.с.78).

Вищевказане виконавче провадження було закінчено 10 квітня 2007 року, про що винесено відповідну постанову на підставі п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у зв'язку з фактично повним виконанням рішення згідно з виконавчим документом (а.с.115).

На даний час виконавче провадження знищено, у зв'язку зі спливом трирічного строку зберігання завершених виконавчих проваджень, що підтверджується Актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 02 лютого 2011 року (а.с.75-77).

З довідки №473/10 від 10 лютого 2017 року Чечелівського відділу ДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області вбачається ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у відділі не працюють (а.с.21).

Судом першої інстанції у судовому засіданні оглядалася справа, в якій 16 березня 2007 року, на виконання рішення Красногвардйського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2006 року, Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська був виданий виконавчий лист, щодо усунення перешкод ОСОБА_5 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_2 (а.с.87).

Апеляційним судом також витребувалася для огляду вказана цивільна справа №2-25/2006 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванню власністю (а.с.108, 116).

Будь-яких протиправних дій державних виконавців під час виконання виконавчих дій у виконання рішення Красногвардйського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2006 року судом встановлено не було.

Належних доказів на підтвердження протиправності дій державних виконавців заявником ОСОБА_2 суду надано не було.

Таким чином, суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов вірного висновку, що обставини та твердження, вказані скаржником у скарзі є безпідставними, такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, і дійшов обґрунтованого висновку про відмову ОСОБА_2 у задоволенні її скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно не розгляду судом доводів її скарги є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги щодо не встановлення судом того, коли і скільки скарг на дії ДВС вона взагалі подавала також є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків суду.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду 08 вересня 2017 року залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді