Провадження № 2/641/244/2018 Справа № 641/6861/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді- Чайка І.В.,

за участю секретаря - Алієвої І.О.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 641/6861/17 за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, в якому просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в квартирі № АДРЕСА_1 та визнати право власності на 1/2 частини вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року .

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати - ОСОБА_3 та після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4, яка є донькою позивача, та померлій ОСОБА_3. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач по справі. На день смерті спадкодавця позивач була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, однак фактично з 1997 року та по квітень 1999 року позивач фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1, тобто за місцем відкриття спадщини. Позивач змушена була мешкати у вказаний період за місцем проживання своєї матері, оскільки здійснювала за нею догляд та піклувалася нею. Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті матері, однак постановою державного нотаріуса їй в цьому відмовлено. Позивач вказує, що вона фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки фактично вступила у управління та володіння спадковим майном , а також після смерті матері прийняла від неї золотий годинник «Чайка», золоте кільце, золотий ланцюжок з хрестиком, чайний столовий сервіс, підписні видання книг та проводила ремонт в квартирі. Крім того, протягом часу, коли позивач мешкала з матір'ю, а також після її смерті, позивач сплачувала комунальні послуги.

Ухвалою суду від 12.10.2017 року провадження по справі відкрито.

Ухвалою суду від 16.11.2017 року, за клопотанням представника позивача , в якості доказів по справі з Сьомої Харківської державної нотаріальної контори було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи № 1241868, заведеної після смерті спадкодавця - ОСОБА_3.

Відповідно до ухвали суду від 13.12.2017 року, за клопотанням представника позивача , в якості доказів по справі з КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР витребувані відомості щодо реєстрації на паперових носіях, права спільної сумісної власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала доводи позовної заяви та зазначила що відповідно до законодавства, що діяло на момент відкриття спадщини, позивач фактичного прийняла спадщину, оскільки на момент її відкриття фактично мешкала зі спадкодавцем, а саме в період часу з 1997 року та по квітень 1999 року. Спадкодавцем є матір позивача, та остання у вказаний період здійснювала догляд та піклувалася своєю матір'ю, оскільки у ОСОБА_3 в 1997 році трапився другий інсульт, у зв'язку з чим вона потребувала постійного стороннього догляду, який здійснювала позивач та у зв'язку з чим позивач змушена була переїхати мешкати до своєї матері. Після смерті ОСОБА_3, позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки продовжувала мешкати у спірній квартирі, здійснила в ній ремонт та сплачує комунальні платежі . Крім того, позивач прийняла спадщину від матері у вигляді особистих речей спадкодавця , а саме :золотий годинник «Чайка», золоте кільце, золотий ланцюжок з хрестиком, чайний столовий сервіс та підписні видання книг.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив та відзиву проти позову до суду не надав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1.( а.с. 10)

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло реєстраційний № НОМЕР_2 від 13.06.1997 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. ( а.с.14)

Отже, спадковим майном після смерті ОСОБА_3 є 1/2 частина квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до копії рішення 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання № 12/15 від 20.11.2015 року та копії довідки КП « Харківське міське БТІ» ХМР назва вулиці « Слинька» змінено на « бульвар Жасминовий» ( а.с.17, 22)

Згідно копії довідки КП « Жилкомсервіс» дільниці № 2333 від 03.10.2017 року , вбачається що на день смерті ОСОБА_3 , в спірній квартирі були зареєстровані сама спадкодавець та співвласник вказаної квартири - ОСОБА_4. ( а.с.19)

Позивач по справі є донькою померлої -ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 12.09.1969 року, копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо підтвердження дошлюбного прізвища. ( а.с.9, 13, 16)

Згідно до п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР.

В п.2 зазначено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року.

Отже, на момент відкриття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 , діяли норми Цивільного кодексу України, прийнятого 18.07.1963 року.

Згідно ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків , коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином , при розгляді даної справи суд керується нормами ЦК УРСР, в редакції дії закону 1963 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно вимог ст. 524 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 529 Цивільного кодексу УРСР передбачає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно наданої на запит суду копії нотаріальної справи вбачається , що 18.09.2017 року до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_4 , яка є онукою спадкодавця, із заявою про видачу свідоцтва на спадщину після смерті - ОСОБА_3, в якій також зазначала, що спадщину вона прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем. ( а.с.62 зворот )

Також, 18.09.2017 року до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори звернулась позивач по справі із заявою, в якій зазначила, що вона в установлений законом, строк спадщину після смерті матері - ОСОБА_3, не прийняла , на неї не претендує. ( а.с.64 зворот)

Інші особи до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та/або видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, не звертались.

Крім того, в матеріалах спадкової справи № 533/2017 року від 18.09.2017 року , мається заява ОСОБА_2 від 29.09.2017 року адресована до нотаріальної контори Комінтернівського р-ну про анулювання її заяви від 18.09.2017 року про те, що остання не претендує на спадщину. ( а.с.73)

Згідно листа Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 03.10.2017 року, адресованої на ім'я ОСОБА_4, останню було повідомлено, шо вона не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 за законом, що діяв на момент відкриття спадщини ( а.с.73 зворот-74)

Відповідно до постанови державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори про відмову у вчинені нотаріальної дії від 03.10.2017 року , ОСОБА_2 було відмовлено в оформлені спадкових прав після смерті її матері - ОСОБА_3, у зв'язку з пропущенням строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, визначеного нормами ст. 549 ЦК УРСР. ( а.с.76)

В судовому засіданні в якості свідка допитана позивач по справі , яка зазначила , що померла ОСОБА_3 є її матір'ю. При житті , в 1997 році її мати перенесла другий інсульт , у зв'язку з чим, остання не мала можливості самостійно себе обслуговувати та позивач змушена була переїхати мешкати до матері. Позивач доглядала та піклувалась матір'ю, а також мешкаючи в квартирі матері позивач самостійно сплачувала комунальні послуги за квартиру. В січні 1999 році її мати перенесла третій інсульт , у зв'язку з чим померла . Похованням матері займалася позивач та протягом часу, нею за власні кошти на могилі матері був встановлений пам'ятник. Після смерті матері позивач у спадок отримала речі матері , а саме : золотий годинник «Чайка», золоту обручку, золотий ланцюжок з хрестиком, чайний столовий сервіс та підписні видання книг. Крім того, після смерті матері, в квартирі останньої , позивач за власний рахунок частково здійснила ремонт в квартирі а саме: замінила вікна та вхідні двері, поклала на підлогу новий лінолеум , в коридорі поклеїла шпалери та на кухні побілила стелю. До теперішнього часу позивач продовжує сплачувати комунальні послуги за спірну квартиру.

Також, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт проживання позивача в період часу з 1997 року по квітень 1999 року з матір'ю - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, а також зазначили, що померла ОСОБА_3 є матір'ю позивача . В 1997 році ОСОБА_3 перенесла другий за рахунком інсульт, у зв'язку з чим її стан здоров'я погіршився та вона потребувала постійного стороннього догляду. У зв'язку з вказаними обставинами, в 1997 року позивач була вимушена переїхати проживати до матері та здійснювати за нею догляд. В січні 1999 році мати позивача перенесла третій інсульт, який став фатальним, у зв'язку з чим ОСОБА_3 померла. Організацією поховання займалася позивач. Ще деякий час позивач продовжувала проживати в квартирі матері, вона частково здійснила в ній ремонт, оскільки стан квартири був дуже поганий , а саме: замінила вікна та вхідні двері, поклала на підлогу новий лінолеум , в коридорі поклеїла шпалери та на кухні побілила стелю. Після смерті матері ,у спадок від неї , позивач прийняла золоті прикраси, чайний столовий сервіс та домашню бібліотеку.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Частиною 1 статті 549 зазначеного Цивільного кодексу визначається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні, відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР бути здійснені на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265 ЦПК України суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Харківської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом -задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з матір'ю -ОСОБА_3 по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за адресою : АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІПН-НОМЕР_5, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3) право власності на 1/2 частину квартири № АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Повний текст рішення по справі складено 26 січня 2018 року.

Суддя: І. В. Чайка