Справа № 219/8358/17
Провадження № 2/219/175/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 січня 2018 року м. Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.
за участю секретаря Троян Л.К.
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Бахмут в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Артемівської районної державної адміністрації Донецької області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав,
Орган опіки та піклування Артемівської районної державної адміністрації Донецької області звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на території Бахмутського району Донецької області за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка наданий час фактично проживає в будинку своєї матері за адресою: АДРЕСА_2. Відповідач має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України). 23 лютого 2016 року Артемівського міськрайонного суду Донецької області прийнято рішення про відібрання малолітніх дітей відповідача без позбавлення її батьківських прав. Після відібрання дітей їх мати була запрошена до служби у справах дітей Артемівської райдержадміністрації з питання щодо її участі в подальшій долі дітей. В ході бесіди відповідачу рекомендовано: навести порядок в будинку, відремонтувати піч, придбати для дітей іграшки, постільні речі, предмети особистої гігієни по догляду за дітьми. Попереджена про відповідальність та наслідки за невиконання та ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню, вихованню та навчанню дітей відповідно до вимог діючого законодавства України. Розпорядженнями голови Артемівської райдержадміністрації від 22 березня 2016 року № 76, 77, 78 дітям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. З метою недопущення позбавлення матері батьківських прав, повернення дітей в родину, ОСОБА_2 з січня 2016 року перебувала під соціальним супроводом Бахмутського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Сім'ї відповідача надавалась комплексна допомога: проведені бесіди щодо відповідального ставлення до батьківських обов'язків, надані рекомендації щодо отримання статусу багатодітної родини та оформлення старших дітей до дошкільного навчального закладу. Відповідач мала час для наведення ладу в будинку та створення умов для повернення дітей, але під час супроводу мати всіляко ухилялась від спілкування зі спеціалістами центру, на контакт йшла неохоче, неодноразово змінювала місце проживання, не повідомляючи про це, вживала алкоголь, палила, вела безтурботний спосіб життя, станом здоров'я та долею дітей не цікавилась. Проведена комплексна профілактична та соціальна робота з сім'єю позитивних результатів не дала, рекомендації центр відповідачем не виконані: умови проживання сім'ї вкрай антисанітарні та несуть загрозу для життя і здоров'я дітей, будинок занедбаний, стоїть сморід, відсутні продукти харчування, запасу продуктів не має, відсутній запас дров, вугілля для опалення будинку в зимовий період, огорожа похилена. Рішенням виконавчого комітету Слов'янської міської ради малолітні діти влаштовані в опікунську сім'ю ОСОБА_3 19 квітня 2017 року відповідач була запрошена в службу у справах дітей для пояснення їй наслідків позбавлення її батьківських прав у відношенні до малолітніх дітей, при цьому ОСОБА_2 пояснила, що з січня 2016 року по квітень 2017 року дітей не відвідувала, місцем їх знаходження, здоров'я та навчанням не цікавилась. За цей період вона вийшла заміж за ОСОБА_7 Наразі відповідач вагітна, на обліку в жіночій консультації по вагітності не перебуває. В 207 році планує разом з чоловіком виїжджати на постійне місце проживання в село Вістря Монастирського району Тернопільської області. 27 квітня 2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Артемівської райдержадміністрації, до якого відповідач не з'явилась, хоча була повідомлена про дату його проведення, прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, при цьому пояснила, що з відповідачем соціальними службами неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання нею своїх батьківських обов'язків по відношенню до її трьох малолітніх дітей, як до їх відібрання, так і після. Проте, відповідач належних висновків не зробила, жодних дій для повернення дітей не зробила, при цьому взагалі протягом тривалого часу з моменту їх відібрання не цікавилась їх життям та долею, а навпаки, влаштовувала особисте життя, уклавши шлюб та народивши четверту дитину у шлюбі з ОСОБА_7 Наразі відповідач разом з новонародженою дитиною проживає у матері, яка і опікується дитиною, чоловік відповідача при цьому перебуває на військовій службі. Після влаштування дітей під опіку, їх стан значно покращився. Вважає, що відповідача доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а саме судовою повісткою, направленою на адресу за місцем її проживання. Від неї не надійшло клопотань про відкладення слухання справи або про розгляд справи за її відсутності.
Разом з тим, будучи присутньою раніше в судовому засіданні 09 листопада 2017 року, відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Батько дітей записаний з її слів, дітей виховувала самостійно, проживала з ними в будинку АДРЕСА_3. Будинок вона орендувала, він не опалювався, лише одну кімнату вона опалювала, раніше цей будинок пустував. 11 січня 2016 року приїхали працівники соціальних служб та забрали дітей, яких помістили до Сіверської лікарні, де діти перебували до квітня 2016 року, вона носила їм ліки, але її не пускали. До соціальних служб не зверталась із заявами про повернення дітей, а також не намагалась дізнатись де знаходяться її діти, оскільки не знала куди їй звертатись. Також відповідач зауважила, що влаштувати дітей до дитячого садка вона не мала змоги, оскільки у дитячих садках черги і їй відмовляли. 23 грудня 2016 року позивач вийшла заміж за ОСОБА_7, який є військовослужбовцем та проходить службу в зоні антитерористичної операції. В вересні 2017 року позивач народила четверту дитину, батьком якої є її чоловік. Через перебування чоловіка на військовій службі вона зараз з новонародженою дитиною проживає у своєї матері за адресою: АДРЕСА_2. Після повернення їй дітей планує спочатку проживати в будинку АДРЕСА_3, а потім виїхати на постійне місце проживання до чоловіка в Тернопільську область. Чоловік її підтримує та також хоче забрати дітей. На запитання суду чи велику заробітну плату отримує чоловік та чи допомагає їй, позивач помітно змінилась у поведінці та з гордістю надала позитивну відповідь, при цьому слід зазначити, що до того часу при розмові про дітей позивач не виявляла активної позиції та бажання повернути дітей. Крім того, на питання суду з якою метою позивач хоче повернути дітей, вона не змогла одразу надати відповідь, а в подальшому пояснила, що для того щоб виховувати, оскільки вважає, що має змогу надати кращу освіту дітям, ніж опікуни. При цьому, на аналогічне питання суду третя особа ОСОБА_3, яка є наразі опікуном дітей, пояснила суду, що діти їй потрібні для того, щоб надавати їм любов, ласку, турбуватись про них.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позовні вимоги.
Будучи присутньою в судовому засіданні 09 листопада 2016 року, ОСОБА_3 пояснила, що 01 квітня 2016 року вона забрала трьох малолітніх дітей відповідача: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з лікарні. Рішенням виконкому Слов'янської міської ради від 20 квітня 2016 року її призначено опікуном над малолітніми дітьми. Враховуючи, що дітей вони з чоловіком забрали у п'ятницю, то одразу в понеділок ОСОБА_3 пішла з дівчинкою до лікаря-педіатра, від якого отримала поради та рекомендації щодо годування та догляду за ОСОБА_6, які нею було дотримано в повному обсязі. В цілому діти були в занедбаному стані, хлопчики не розмовляли, не могли себе самостійно обслужити, в них не було дрібної моторики, брати у 3,5 роки та 2,5 роки відповідно знаходились у памперсах. У хлопчиків раніше спостерігалось недоїдання, а тепер навпаки - переїдання, що вірогідно є наслідком недбалого виховання. Було помітно, що у дітей не було іграшок. Наразі всі діти відвідують дитячий садок: ОСОБА_4 з 10 травня 2016 року, ОСОБА_5 з 01 червня 2016 року, ОСОБА_6 з 09 серпня 2017 року. Всі вони розвиваються відповідно віку, вважають ОСОБА_3 та її чоловіка рідними. Також ОСОБА_3 пояснила, що ніколи не перешкоджала спілкуванню матері з дітьми, але відповідач жодного разу до них не приходила, не дзвонила.
При таких обставинах, з урахуванням думки представника позивача, яка наполягала на заочному розгляді справи з ухваленням заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що в 2016 році разом з дружиною вони взяли під опіку трьох малолітніх дітей відповідача, рішенням виконкому Слов'янської міської ради від 20 квітня 2016 року його дружину ОСОБА_3 призначено опікуном над ними. Наступного дня після того, як забрали дітей, вони були шоковані: всі діти були в памперсах, психічний стан дітей - жахливий, ОСОБА_5 не міг навіть чайну ложку втримати внаслідок порушення моторики, хлопчики не могли встояти на одній нозі бо в них була порушена рівновага, погано розмовляли, спілкувались мовою жестів. У ОСОБА_6 були відставання у вазі та зрості, вона у сім місяців ледь тримала голову, не сиділа, з 7 до 10 місяців за рекомендаціями педіатра вона знаходилась на режимі цілодобового годування. У дітей були відставання у щепленнях, кожні три місяці вони відвідували лікарів. Хлопчики досі не можуть наїстися, ОСОБА_5 може навіть відбирати їжу у дітей в дитсадку, у зв'язку з чим за сумісним рішенням працівників дитсадка, педіатра та опікунів, планується зустріч з дитячим обласним психіатром. Наразі всі діти відвідують дитячий садочок, розвиваються відповідно віку. Ніяких перепон для спілкування матері з дітьми опікуни ніколи не чинили і не мають наміру чинити, проте, мати жодного разу протягом півтора року не приходила до них та не телефонувала.
Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є сестрою відповідача, з якою підтримує не дуже близькі стосунки. Разом з тим, свідок зауважила, що їй відомо, що відповідач має трьох неповнолітніх дітей, з якими проживала самостійно, та яких у неї відібрали, вважає, що це неправильно і дітей слід повернути відповідачу. Також зазначила, що її дитина відвідує дитячий садок і проблем з влаштуванням дитини в неї не було. Вважає, що відповідачу діти потрібні щоб орендувати квартиру. Наразі відповідач вийшла заміж та народила четверту дитину, з якою проживає в будинку їх матері, в якому також проживає остання та два брати і сестра, будинок з чотирьох кімнат, місця для ще трьох дітей там не має.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона працює провідним спеціалістом у справах сім'ї та молоді виконкому Сіверської міської ради. ОСОБА_2 з'явилась в м. Сіверську і за заявою лікарів, які спостерігали трьох її малолітніх дітей, була взята під соціальний супровід. Соціальні працівники неодноразово навідували місце мешкання відповідача з дітьми, проводили профілактичні бесіди щодо неналежного виконання нею батьківських обов'язків по догляду та вихованню дітей, надавали рекомендації щодо наведення ладу в будинку, необхідності його опалювання в зимовий період, дотримання санітарних та гігієнічних норм, необхідності придбання продуктів харчування. Попереджали відповідача про відповідальність. Будинок, в якому вона проживала без документів, їй не належить, в ньому пічне опалення, при кожному відвідуванні сім'ї відповідача дров та вугілля не було і кожен раз вона казала, що принесе дрова співмешканець, але заготівлі палива не було. Відповідач, як мати-одиначка, отримувала соціальну допомогу на всіх дітей, їй надавалась гуманітарна допомога, яка складалась з памперсів, продуктів харчування, засобів гігієни. Відповідач агресивно ставиться до зауважень, інколи при відвідуванні не пускала до будинку, вважає, що вона гарна мати і у порад не потребує. Старші діти, 2 та 3 років не відвідували дитячий садок, хоча проблеми із влаштуванням дітей до дошкільного закладу у місті відсутні. Лише одного разу соціальні працівники при відвідуванні сім'ї відповідача бачили її співмешканця, начебто батька перших двох дітей. В січні 2016 року було прийнято рішення вилучити малолітніх дітей у відповідача, оскільки вона не виконала рекомендації працівників соціальних служб, в будинку було холодно, продукти харчування відсутні, діти голодні, їли сало з пательні. Дітей помістили до лікарні, при цьому відповідач за весь час їх перебування в лікарні, відвідала її лише один чи два рази, нічого не приносила, жила в місті нікуди не виїжджала, влітку 2016 року свідок бачила її у місті коли вона вживала пиво. Зараз ОСОБА_2 вийшла заміж та народила дитину, але проживає у матері, яка і допомагає їй доглядати новонароджену дитину. Чоловіка відповідача свідок бачила лише один раз, коли відповідач вже була вагітна вони приходили до виконкому, зі слів відповідача чоловік її утримує. Проте, подальшою долею своїх трьох дітей відповідач не цікавилась, не намагалась з'ясувати їх місцезнаходження, не запитувала про стан їх здоров'я тощо.
Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.
Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані статтями 150, 155, 164, 166, 170, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України).
Частина 1 ст. 150 СК України передбачає, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до вимог ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.
Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Таким чином, позбавлення батьківських прав в силу вимог закону є винятковою мірою сімейно-правової відповідальності, яка виникає при винній поведінці батьків, які не забезпечують виховання своїх дітей.
Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є матір'ю малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 відповідно (а.с. 12-13).
Батько дітей записаний зі слів матері у відповідності до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копіями: довідки від 13 вересня 2012 року, виданої виконкомом Званівської сільської ради, стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; довідки від 28 жовтня 2013 року, виданої виконкомом Серебрянської сільської ради, стосовно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, сформованого 02 вересня 2015 року, стосовно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14-15).
23 лютого 2016 року Артемівським міськрайонний судом Донецької області прийнято рішення про відібрання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, від матері ОСОБА_12 без позбавлення її батьківських прав (а.с. 20-21).
Відповідно до розпоряджень голови Артемівської районної державної адміністрації від 22 березня 2016 року № 76, 77 та 78 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 16-18).
20 квітня 2016 року виконавчим комітетом Слов'янської міської ради прийнято рішення № 282 про призначення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, над дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19).
23 грудня 2016 року відповідач уклала шлюб з ОСОБА_7, змінивши дошлюбне прізвище «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_5 (а.с. 10).
Згідно побутової характеристики від 14 квітня 2017 року, виданої секретарем Сіверської міської ради ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 з січня 2017 року у матері, з травня 2015 року по січень 2017 року проживала за адресою: АДРЕСА_4 в орендованому будинку. Після вилучення трьох її неповнолітніх дітей житлові умови не покращила, веде паразитичний спосіб життя, на роботу не влаштувалась, проте вийшла заміж 23 грудня 2016 року за ОСОБА_7 (а.с. 22).
Відповідно до довідки, виданої 13 квітня 2017 року заступником голови Сіверської міської ради, житлові умови ОСОБА_2 за місцем попереднього проживання: АДРЕСА_3 умови проживання родини на теперішній час незадовільні: будинок занедбаний, огорожа похилена, запас дров або вугілля відсутній, під час проведення обстеження 13 квітня 2017 року будинок був забитий цвяхами, на деяких вікнах скло потріскане, шибка вибита, іншого місця проживання не вказано. ОСОБА_2 живе за рахунок переказів свого чоловіка, який служить в зоні АТО, на теперішній час вихованням та матеріальним забезпеченням дітей ОСОБА_2 не займається, навіть не цікавиться (зворот а.с. 22).
З копій письмових пояснень ОСОБА_12 від 08 квітня 2016 року (а.с. 23) та від 19 квітня 2017 року (зворот а.с. 23) вбачається, що вона була обізнана про місцезнаходження її малолітніх дітей, вона зобов'язувалась здійснити всі необхідні заходи з метою недопущення позбавлення її батьківських прав по відношенню до них, знала також і про засідання комісії щодо розгляду питання про позбавлення її батьківських прав, також зазначала, що не зверталась у службу у справах дітей Артемівської райдержадміністрації з приводу місцезнаходження малолітніх дітей, стану їх здоров'я та виховання, оскільки вона не знала де вони знаходяться (а.с. 23).
Згідно інформації Бахмутського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 24 квітня 2017 року на сім'ю ОСОБА_12, до складу якої входить відповідач та її чоловік ОСОБА_7. Наразі сім'я проживає в будинку матері відповідача ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2. Сім'я відповідача знаходиться на соціальному супроводі центру з січня 2016 року, оскільки діти не відвідували дитячий садок, батьківський потенціал матері дуже слабкий, діти не отримували від матері навичок згідно віку, повноцінного харчування та виховання, мати не створила умови для проживання та нормального розвитку дітей, внаслідок чого діти були вилучені з сім'ї. ОСОБА_12 мала час для наведення ладу в будинку та створення умов для повернення дітей до матері, зі сторони спеціалістів центру їй була запропонована допомога в межах компетенції. Під час соціального супроводу відповідач всіляко ухилялась від спілкування зі спеціалістами центру, на контакт йшла неохоче, неодноразово змінювала місце проживання, не повідомляючи про це, вживала алкоголь, палила, вела безтурботний спосіб життя, станом здоров'я та долею дітей не цікавилась. Спеціалістами центру неодноразово проводились бесіди щодо відповідального батьківства та наслідків невиконання батьківських обов'язків, але відповідач рекомендацій не виконувала, до порад не прислухалась. В грудні 2016 року ОСОБА_12 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 На час надання інформації була вагітна - 17 тижнів, проте, на обліку у жіночій консультації по вагітності не перебуває. Планує в травні 2017 року разом з чоловіком виїжджати на постійне місце проживання до Тернопільської області (а.с. 24).
Згідно висновку про стан виховання, утримання, розвитку дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які виховуються в сім'ї опікуна ОСОБА_3 та проживають на території міста Слов'янськ за рік, житлово-побутові умови проживання сім'ї відповідають санітарно-гігієнічним нормам, у квартирі чисто та затишно, у наявності необхідні меблі та побутова техніка, у підопічних дітей є окремі ліжка, шафа для зберігання особистих речей, місце для навчання та відпочинку, діти забезпечені одягом та взуттям, харчуванням та предметами особистої гігієни. Мікроклімат в сім'ї сприятливий для проживання та розвитку дітей, стосунки між опікуном та дітьми турботливі та доброзичливі. Діти виховані, доглянуті, охайні, хлопчики відвідують КЗ ДНЗ № 4 «Квітонька», дівчинка перебуває разом з опікуном. З урахуванням викладеного служба у справах дітей дійшла висновку, що опікун належним чином виконує свої обов'язки опікуна щодо виховання та утримання підопічних дітей (а.с. 57).
Відповідно до інформації головного лікаря КЗ «ЦПМСД м. Слов'янська» від 02 жовтня 2017 року, починаючи з 20 квітня 2016 року ОСОБА_3 регулярно відвідувала з підопічними ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 педіатра з приводу профоглядів та щеплень, неодноразово лікарем були активні відвідування на дому, житлово-побутові умови відмінні, догляд за дітьми - хороший, претензій та зауважень до опікуна не має (а.с. 58).
З довідок КЗ ДНЗ № 4 «Квітонька» від 04 та 05 жовтня 2017 року вбачається, що всі діти відповідача, які перебувають під опікою ОСОБА_3, відвідують дитячий дошкільний заклад та позитивно характеризуються як і вся опікунська родина в цілому. Одночасно з характеристики ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що адаптація хлопчика до садочка проходила складно, у його поведінці спостерігались тривожність та напруга, присутня постійна жадібність до їжі, проте, зараз ОСОБА_4 старанний, здібний до навчання, здатний виконувати різні завдання, з заохоченням приймає участь у заняттях та розвагах (а.с. 59-61).
Згідно інформації служби у справах дітей Слов'янської міської ради від 19 жовтня 2017 року опікун малолітніх ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_3 дбайливо виконує свої обов'язки, приділяє належну увагу вихованню та всебічному розвитку дітей, своєчасно проходить з підопічними дітьми профілактичний медичний огляд та надає звіт опікуна. Матір дітей, ОСОБА_12 до служби з питання надання можливості спілкування зі своїми дітьми не зверталась, життям та долею дітей не цікавилась, матеріальної допомоги не надає (а.с. 62).
Відповідно до висновку № 28/0765вих від 25 липня 2017 року, орган опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, навчанню та утриманню малолітніх дітей (а.с. 5-7).
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до п. 15, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
При ухваленні даного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача ОСОБА_2, яка є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, мало місце неналежне виконання своїх обов'язків, воно не було пов'язано як об'єктивними так і суб'єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача ОСОБА_2 та позбавити її батьківських прав, яка на теперішній час не намагається виправитись та здійснювати в повному обсязі свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню її малолітніх дітей. Наданий суду висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне прийняти до уваги під час ухвалення рішення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, належних та достатніх роз'яснювальних заходів з відповідачем було проведено достатньо, але це не принесло бажаних результатів щодо виконання нею її батьківських прав та обов'язків. При цьому суд враховує і поведінку відповідача в судовому засіданні, яка з'явилась в судове засідання лише одного разу, при наданні пояснень не виявляла стурбованості про долю та стан відібраних у неї дітей, достовірно знаючи з 17 серпня 2017 року після отримання копії позову з додатками та ухвали про відкриття провадження у справі (а.с. 40), адресу проживання своїх малолітніх дітей, не вчинила жодних спроб для налагодження з ними контакту, як і з їх опікуном ОСОБА_3, не відвідувала їх, що свідчить про її небажання виправитися та почати сумлінно ставитися до своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей. Одночасно суд приймає до уваги пояснення опікуна ОСОБА_3 щодо теперішнього стану дітей і їх стану на час влаштування до її родини після відібрання від матері, що наразі діти отримують належну турботу та любов в сім'ї опікуна, що підтверджується також дослідженими судом та переліченими вище доказами.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
За таких обставин суд вважає, що позивачем належним чином доведено, що на теперішній час є обґрунтовані підстави для застосування крайнього заходу відносно відповідача та позбавлення її батьківських прав, у зв'язку з чим позовні вимоги органу опіки та піклування Артемівської районної державної адміністрації Донецької області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні до її малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, підлягають задоволенню.
Одночасно суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1762 гривні.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 55, 60, 63 Цивільного кодексу України, статтями 155, 157, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, статтями 2, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1, батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави, судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 (двадцять) копійок.
Повний текст рішення виготовлено 17 січня 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя О.С.Конопленко