Справа 206/6619/17
Провадження 2/206/292/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 рокув залі суду в місті Дніпро Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про захист гідності та честі, а також ділової репутації,

за участю представників:

позивача, адвоката ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_3 ОСОБА_5,

відповідача - ОСОБА_2 ОСОБА_6,

в с т а н о в и в:

12 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист гідності та честі, а також ділової репутації, в якому проситьвизнати недостовірною та такою, що принижує її гідність, честь та ділову репутацію інформацію, опубліковану і поширену 12.10.2017 року о 22:13 ОСОБА_2 на сторінці відкритої загальнодоступної групи "Освіта Придніпров'я" у соціальній мережі Facebook під профілем персональної сторінки "Таня Сайдакова", а саме: про "&?в;...&?я; завуч &?і; &?ю; продовжують травлю "мобінг" неугодних вчителів, вчителів-патріотів, які мають свою особисту професійну думку. &?с;...&?о; ОСОБА_1, яка викладає російською мовою історію України в українській школі &l ;...&?н; ллє бруд на мене, як учителя історії, &? ;...&?с; на мого чоловіка &?к;...&g;; агітацію "русского мира". Зобов'язати ОСОБА_2 протягом п'яти календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати зазначену інформацію у спосіб, яким вона була поширена, а саме: шляхом розміщення на сторінці відкритої загальнодоступної групи "Освіта Придніпров'я" у соціальній мережі Facebook під профілем персональної сторінки "Таня Сайдакова" заяви від власного імені із спростуванням наступного змісту: "Спростування: Інформація, опублікована і поширена 12.10.2017 року о 22:13 на сторінці відкритої загальнодоступної групи "Освіта Придніпров'я" у соціальній мережі Facebook під профілем персональної сторінки "Таня Сайдакова", а саме: про &?а;...&g.; завуч &lо;...&g ; продовжують травлю "мобінг" неугодних вчителів, вчителів-патріотів, які мають свою особисту професійну думку. &?о;...&?ї; ОСОБА_1, яка викладає російською мовою історію України в українській школі &l ;...&?н; ллє бруд на мене, як учителя історії, &? ;...&?с; на мого чоловіка &?к;...&g;; агітацію "русского мира"&?г;...&gя; є недостовірною та такою, що принижує її гідність, честь та ділову репутацію. Визнати недостовірною та такою, що принижує її гідність, честь та ділову репутацію інформацію: - опубліковану і поширену 30.09.2017 року о 06:57 ОСОБА_3 на своїй персональній сторінці у соціальній мережі Facebook під профілем персональної сторінці "Дмитро Сундуков", а саме: про "&?ш;...&g3; Ватний завуч &l0;...&?а; викладає &?р;...&?л; це &lн;...&?й; як звітність про виконану робот &lм;...&gF; перед тим же вілкулом. &?а;...&gс; Набирає на принтері і роздруковує грошові потреби школи, а потім степлером прісобачує в щоденники дітей цю хрень: збір на клас, збір на школу, збір на подарунок. Як ще печатку не поставив? Всі хто проти завуча, всі хто за патріотичне виховання, все піддаються глобленію і приниженню, директор школи так само на боці ватана. Завуч української школи не знає української мови і викладає на мові окупанта! &? ;...&? ;" - опубліковану і поширену 13.10.2017 року о 23:39 ОСОБА_3 на сторінці відкритої загальнодоступної групи "Освіта Придніпров'я" у соціальній мережі Facebook під профілем персональної сторінки "Дмитро Сундуков", а саме: про "&?о;...&?и; Завуч так зовсім не готує своі уроки, в неі нема часу... така зайнята...". - опубліковану і поширену 16.10.2017 року о 16:00 ОСОБА_3 на сторінці відкритої загальнодоступної групи "Освіта Придніпров'я" у соціальній мережі Facebook під профілем персональної сторінки "Дмитро Сундуков", а саме: про "&?о;...&?и; Після приходу нового завуча, в цілях забрати місто вчителя історії, ОСОБА_2 не надають можливості повишати своі професійні навики, тільки за свій рахунок,і в свій вільний час... &ll;...&gg;" Зобов'язати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) протягом п'яти календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати зазначену інформацію у спосіб, яким вона була поширена, а саме: - шляхом розміщення на своїй персональній сторінці у соціальній мережі Facebook під профілем персональної сторінки "Дмитро Сундуков" заяви від власного імені із спростуванням наступного змісту: "Спростування: Інформація, опублікована і поширену 13.10.2017 року о 23:39 на її персональній сторінці у соціальній мережі Facebook під профілем персональної сторінки "Дмитро Сундуков", а саме: про "&?н;...&?о; Ватний завуч &?а;...&?о; викладає &l2;...&?к; це &l3;...&?ї; як звітність про виконану роботу &?е;...&ga; перед тим же вілкулом. &?л;...&?т; Набирає на принтері і роздруковує грошові потреби школи, а потім степлером прісобачує в щоденники дітей цю хрень: збір на клас, збір на школу, збір на подарунок. Як ще печатку не поставив? Всі хто проти завуча, всі хто за патріотичне виховання, все піддаються глобленію і приниженню, директор школи так само на боці ватана. Завуч української школи не знає української мови і викладає на мові окупанта! &? ;...&? ;" є недостовірною та такою, що принижує її гідність, честь та ділову репутацію". - шляхом розміщення на сторінці відкритої загальнодоступної групи "Освіта Придніпров'я" у соціальній мережі Facebook під профілем персональної сторінки "Дмитро Сундуков" заяви від власного імені із спростуванням наступного змісту:"Спростування: Інформація, опублікована і поширена 13.10.2017 року о 23:39 на сторінці відкритої загальнодоступної групи "Освіта Придніпров'я" у соціальній мережі Facebook під профілем персональної сторінки "Дмитро Сундуков", а саме: про "&l1;...&g0; Завуч так зовсім не готує своі уроки, в неі нема часу... така зайнята..." - шляхом розміщення на сторінці відкритої загальнодоступної групи "Освіта Придніпров'я" у соціальній мережі Facebook під профілем персональної сторінки "Дмитро Сундуков" заяви від власного імені із спростуванням наступного змісту: "Спростування: Інформація, опублікована і поширена 16.10.2017 року о 16:00 на сторінці відкритої загальнодоступної групи "Освіта Придніпров'я" у соціальній мережі Facebook під профілем персональної сторінки "Дмитро Сундуков", а саме: про "&l1;...&g0; Після приходу нового завуча, в цілях забрати місто вчителя історії, ОСОБА_2 не надають можливості повишати своі професійні навики, тільки за свій рахунок, і в свій вільний час...&ll;...&gg;" є недостовірною та такою, що принижує її гідність, честь та ділову репутацію". Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на її користь моральну шкоду в розмірі 1,00 грн. (одна гривня 00 копійок). Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на її користь моральну шкоду в розмірі 1,00 грн. (одна гривня 00 копійок). Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на її користь суму сплаченого судового збору. Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на її користь суму сплаченого судового збору (том 1 а.с.3-13, 107-117).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.08.2015 року наказом відділу освіти Самарської районної у місті Дніпропетровську ради №179/1-к її призначено на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи КЗО "СЗШ №108" ДМР з 01.09.2015 року з випробувальним терміном 3 місяці, а 30.11.2015 року наказом Відділу освіти Самарської районної у місті Дніпропетровську ради №221/3-к її затверджено на посаді. Протягом вересня - жовтня 2017 року ОСОБА_2, маючи персональну сторінку у соціальні мережі Facebook за профілем на ім'я "Таня Сайдакова" та її чоловік, ОСОБА_3, маючи персональну сторінку у соціальній мережі Facebook за профілем на ім'я "Дмитро Сундуков", будучи учасниками відкритої загальнодоступної групи "Освіта Придніпров'я" у соціальній мережі Facebook, створеної для відкритого спілкування, обговорення проблем і потреб галузі освіти Дніпропетровщини, поширили в мережі Інтернет засобами соціальної мережі Facebooк інформацію, яка є недостовірною, не відповідає дійсності, містить відомості про події, яких не існувало або існували, але відомості про них не відповідають дійсності, є негативною та порушує її право на повагу до гідності, честі та ділової репутації. Поширена інформація стосується її, оскільки згідно штатного розпису КЗО "СЗШ №108" ДМР вона єдиним заступником директора з 2015 року. Крім того, в публікації ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мова йде про події 09.05.2017 року, зокрема її публікації на власній персональній сторінці у соціальній мережі Facebook за профілем на ім'я "Лидия Бондаренко", щодо шкільних заходів святкування Дня перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (ОСОБА_7 перемоги). Дійсно, 09.05.2017 року на власній персональній, сторінці у соціальній мережі Facebook вона розмістила дві публікації щодо шкільних заходів святкування Дня ОСОБА_7 над нацизмом у Другій світовій війні (ОСОБА_7), однак це не є звітністю "перед тим же вілкулом". З тексту публікації ОСОБА_3 вбачається, що мова йде про політика ОСОБА_8. Вона не була і не є членом будь-якої політичної партії в Україні, у тому числі політичної партії "Партія регіонів" або поличної партії "Опозиційний блок". Особисто не знайома з ОСОБА_8 або ОСОБА_9, не має спільних друзів та знайомих з ними, у прямому та/або опосередкованому підпорядкуванню від них не знаходиться, а тому будь-яке спілкування з ними, а тим більше звітування перед ними - є неможливим. Вона постійно намагається вдосконалювати свої навички володіння українською мовою. Також, у вересні 2017 року в щоденниках учнів 6-го класу КЗО "СЗШ №108" ДМР нею та іншими були виявлені оголошення з інформацією про збір грошових коштів, після чого відповідні оголошення були особисто 14.09.2017 року видалені з щоденників учнів цього класу. Всі її уроки відповідають вимогам сучасних інноваційних педагогічних технологій, творчого пошуку нових або вдосконалених концепцій, принципів, підходів до освіти, суттєвих змін у змісті, формах і методах навчання, виховання, управлінням педагогічним процесом. Постійно займається самоосвітою, намагається підвищити кваліфікацію покращити рівень професійної майстерності. Атестація та курсове підвищення кваліфікації педагогічних працівників КЗО "СЗШ №108" ДМР визначається відповідним перспективним планом, що затверджується директором навчального закладу, та відповідного подання замовлень на курси підвищення кваліфікації керівних та педагогічних кадрів. Чергове підвищення кваліфікації ОСОБА_2 заплановано на 2018 та 2019 роки, а атестація - на 2020 рік. З 11.03.2014 року по 28.03.2014 року відповідач ОСОБА_2 навчалася на курсах підвищення кваліфікації вчителів історії, правознавства та суспільствознавчих дисциплін. Таким чином, поширена в брутальній, принизливій та непристойній формі в мережі Інтернет засобами соціальної мережі Facebooк протягом вересня - жовтня 2017 року ОСОБА_2 та її чоловіком, ОСОБА_3, інформація відносно неї принижує її гідність, як унікальної біопсихосоціальної цінності, честь, пов'язану з позитивною оцінкою її в очах оточуючих (учнів, батьків, колег), та ділову репутацію педагогічного працівника, набутої нею суспільної оцінки її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських та інших обов'язків, внаслідок чого їй заподіяно моральної шкоди, у зв'язку з втратами немайнового характеру через моральні страждання, негативні явища (упереджене ставлення колег, керівництва).

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягали на задоволенні позову з підстав викладених у ньому. Зазначили, що позивач не була знижена на посаді, але її позбавили класного керівництва, навчальне навантаження змінено не було.

26 січня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подала через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що конфлікт, який виник між ОСОБА_1 та нею має особистий, побутовий характер. Як керівник ОСОБА_1, в роботі з нею вона керувалася упередженим ставленням та бажанням «вижити» зі школи, про що свідчать робочі ситуації та документи. В вересні 2016р. ставку педагога-організатора їй не запропонували, а запропонували тільки 0,5 ставки педагога-організатора, про що повідомили тільки в усній формі, заяв про пониження оплати праці і наказів директора не було. Про даний випадок вона писала лист- звернення до завідувача Самарського райвно ОСОБА_10 і відвідувала її особисто разом з директором ОСОБА_11, на що ОСОБА_10 повідомила, що для СЗШ № 108 по законодавству положено ще 0,5 ставки працівника виховної роботи, але на дану заяву завідувача райвно керівництво школи ніяк не відреагувало і залишило безпідставно їй лише 0,5 ставки педагога організатора. Надалі її кількість годин ОСОБА_1 також понижувала в свою користь. Тому кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Ніяких законних обмежень з приводу її висловлювань немає. До справи національно-патріотичного виховання вона відноситься дуже серйозно, тому що вважає, що дітям потрібно передавати найкращий досвід минулих поколінь, а саме, національно-визвольних змагань українського народу. В них на меті не було приниження честі та гідності особистості, а лише вираження своїх поглядів. Вважає позов безпідставним і просить відмовити у задоволенні позову повністю (том 1 а.с.128-130).

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Відповідач ОСОБА_2 пояснила, що вона з чоловіком стоять на жорстких позиціях і вважають, що Україна для українців. В соціальній мережі Facebook вони виклали свою думку. Позивачем було порушено Закон України «Про декомунізацію» про що вона повідомила педагогічну раду. Діти казали, що позивач намагається викладати українською мовою. Авторство публікації на Facebook не заперечує, але там викладена особиста думка.

13 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2, в якій зазначає, що заперечення ОСОБА_2 не містять доказів, які б об'єктивно та поза розумним сумнівом доводили той факт, що саме вона розподіляла навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками КЗО "СЗШ №108" ДМР, а не керівник установи за погодженням з профспілковим комітетом, незважаючи на те, що в своїх запереченнях посилається на дії саме керівництва. В її діяннях відсутній склад будь-якого правопорушення. В своїх запереченнях ОСОБА_2 підтвердила факт поширення відповідачами інформації про неї в мережі Інтернет. Крім того, ОСОБА_2 повідомила в запереченнях про нібито існування конфлікту між ними, який став підставою для поширення недостовірної інформації про неї в мережі Інтернет. За таких обставин, з урахуванням приписів статті 277 ЦК України, обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача. Доводи ОСОБА_2 про те, що у відповідачів на меті не було приниження честі та гідності особистості, а лише вираження своїх поглядів є безпідставними, оскільки поширену в мереж Інтернет інформацію висловлено в брутальній, принизливій, образливій та непристойній формі, що принижує її гідність, честь, а також ділову репутацію. Посилання ОСОБА_2 про те, що відповідачі звільнені від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди є безпідставним, оскільки не спростовано заподіяння такої шкоди з їх вини. Відповідачами не доведено належними і допустимими доказами достовірності поширеної про неї в мережі Інтернет інформації. Доводи її позовної заяви відповідачем не спростовані (том 1 а.с.183-184).

14 лютого 2018 року представник відповідача ОСОБА_3 за довіреністю - ОСОБА_5 подала через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що законодавство розмежовує інформацію фактичного характеру, яка має бути доведена й оціночними судженнями, якими, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (ст. 30 Закону України «Про інформацію»). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на інформацію зі сторінок соціальної мережі Фейсбук. За правилами Фейсбук, за образливі дописи, публікація та сторінка користувача блокується. Однак жодного блокування його сторінки не відбувалось. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, викладені на його сторінці в соціальній мережі принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Інформація, подана на його сторінці має розглядатись як оціночне судження, а тому, не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (том 1 а.с.191-192).

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_3П.ж пояснив, що від своїх суджень на Facebook не відмовляється. То були його особисті судження, наміру образити позивача він не мав. Це почалося з публікацій позивача до святкування 9 травня. Фотографії, які були нею опубліковані повязують з заходами, які проводяться в Росії, оскільки дитина у ворожій воєнній формі, тому він був обурений. Особисто з позивачем він не знайомий і не спілкувався. Позивачем не надано доказів, що це якось вплинуло на її трудові, службові, громадські обовязки. Навпаки у неї стало більше годин з її предмету. Тобто, жодних негативних змін в трудових та службових обовязках позивача не змінилося. Щодо мови викладання позивача, то підтверджено, що вона є недосконалою, що також підтвердили свідки. Щодо слова ватник, то воно має різні значення. Це слово не є брутальним.

23 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив відповідача ОСОБА_3, в якій зазначає, що доводи відповідача та його представника про оціночні судження у публікаціях та коментарях відповідача у соціальній мережі Фейсбук відносно неї є безпідставними, спробою самостійно трактувати спір та норми законодавства України на власну користь. Заявлена позиція відповідача та його представника спростовується, а фактичний характер поширеної відповідачем відносно неї в мережі Інтернет інформації - підтверджується формою поширення такої інформації, доводами позовної заяви, а також доказами, що містяться в матеріалах справи. Посилання відповідача та його представника на відсутність блокування його контенту зі сторони адміністрації соціальної мережі Фейсбук є недоречним, оскільки наявність або відсутність такого блокування не є правовстановлюючим фактом, не підтверджує і не спростовує достовірності поширеної відповідачем інформації відносно неї, її принизливий, образливій та непристойний характер для неї. В своїх запереченнях відповідач та його представник підтвердили факт поширення ОСОБА_3 інформації про неї в мережі Інтернет. За таких обставин, з урахуванням приписів статті 277 ЦК України, обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною покладається на відповідача. Обставини, на яких ґрунтується відзив ОСОБА_3 та його представника, не підтверджуються доказами, доводи і обґрунтованість її позовної заяви відповідачем не спростовані (том 2 а.с.70-71).

4січня 2018 року позивачем подано заяву про усунення недоліків.

10 січня 2018 року у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді від 06 березня 2018 року закрито підготовче засідання у цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час розгляду справи судом досліджені всі письмові докази, електронні докази мережі інтернет, заслухано поясненнясторін, їх представникі, допитано свідків.

08 серпня 2018 року у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Судом встановлено, із роздруківки інтернет-ресурсу сторінки в мережі Facebook (том 1 а.с.32-61, 77-83, том 2 а.с.90): 30.09.2017 року о 06:57 ОСОБА_12 на своїй персональній сторінці у соціальній мережі поширив інформацію: «#сзш108Дніпро З повседенного. Що таке ватник? Ватник це з серії набити шлунок будь-яким способом, не дивлячись на те, що відбувається. Звідси і повний пофігізм на те, що відбувається навколо, хоча і не зовсім так, ватник завжди на стороні того, хто більше обіцяє солодкого... Українські ватники на стороні ОСОБА_13, і на стороні ОСОБА_9, так як ті багато обіцяли і досі обіцяють. Ну і до наших «баранів». Українські, в часності дніпровські школи потроху перебудовуються під «патріотизм», співають гімн, носять вишиванки. Правильно, треба відповідати... Хоча знаю школу в Дніпрі, де "вілкул" править балом. Завуч на 9 травня постить на своій сторінці в ФБ дітей в савєцкой формі, поздоровляє зі святом великої вітчизняної війни, де були мільони трупів як цивільних, так і вояків, коли між собою зхлисхнулись дві авторітарні системи, обоі з концентраційними таборами, і це викладач історії!!! це при тому що Україна ховає своїх синів-захисників, які посміли повстати проти руцькой пропаганди. Завуч влаштовує "безсмертних полк", залучаючи дітей і вручаючи ім в руки таблички мертвих. І все це 2017рік! Ватний завуч відважно викладає все це на свою сторінку в ФБ, як звітність про виконану роботу, мабуть перед тим же вілкулом. Набирає на принтері і роздруковує грошові потреби школи, а потім степлером прісобачує в щоденники дітей цю хрень: збір на клас, збір на школу, збір на подарунок. Як ще печатку не поставив? Всі хто проти завуча, всі хто за патріотичне виховання, все піддаються глобленію і приниженню, директор школи так само на боці ватана. Завуч української школи не знає української мови і викладає на мові окупанта! Вся ця інформація не голослівна, все було скопійовано, і повідомлено до вищих інстанцій освіти Дніпра. Все це триває три роки, ще раз ТРИ роки українським діткам в українській школі російською мовою розповідається які майдануті всі українці, хто не за "совок". Ніякоі реакції - зверху,що покривають кіривницьтво школи, тіж самі, що хавали з рук вілкула. Віддуши. Піддписуюсь: ОСОБА_12, знаходжусь в армії, але все знаю про цю школу. Та й ще: Р.S. Знаючи що діється у школі 108, я досі не знайом з завучем особисто, не маю номера слухавки, і не маю на це бажання, але на 1 вересня це ватяне створення пустило слух, серед вчителів і школярів, що я через смс їй ніби то погрожував... смішно, кожен мірить по собі... Р.Р.S. тоді не розповів про цю мишину возню, про наклеп на мене, бо знайомі, які знають та допомогають мені, пообіцяли що будуть зміни... ватани нервували, але поки ще при владі... сподіваюсь не довго, подолаєм агресора зовні, подолаєм внутрішніх діверсантов всередені...»

12.10.2017 року о 22:13 Tatiana Saidakova на сторінці групи «Освіта Придніпровя» у соціальній мережі Facebook поширила інформацію: «Відчаю пост. Напередодні свята Захисника ОСОБА_14 хотілося б сказати наступне. У СШ № 108 все по-старому. Після позапланової перевірки роботи адміністрації управлінням освіти і знаходження цілої купи серйозних недоліків в їх роботі, адміністрація недоліки не подолала і не виправила, а навіщо? Директор, завуч, соціальний педагог пішли на лікарняні, вклонилися кому треба з чиновників і продовжують, ні, не просто працювати, вони продовжують травлю "мобінг" неугодних вчителів, вчителів-патріотів, які мають свою особисту професійну думку. На світлинах нижче так звана "робота", фотозвіт за 9 Травня завуча цієї школи ОСОБА_1, яка викладає російською мовою історію України в українській школі в важкий для країни час, ллє бруд на мене, як учителя історії, хоча сама історик, на мого чоловіка, бойового офіцера, який зараз виконує свій Конституційний обов'язок в зоні АТО, в данний момент на ротації. Результати позапланової перевірки її адміністративної роботи довели, що робота в школі ведеться з порушенням багатьох нормативних вимог, про це вони самі звітували на нараді вчителів після перевірки школи у 20-х числах вересня, на якій було сказано, що пояснювальну записку про свою роботу напише кожен вчитель. Шановні, до чого тут кожен вчитель, якщо вашої адміністративної роботи не видно? Більшість вчителів відмолчується, але у мене є однодумці і ми не будемо замовчувати цей мобінг неугодних, ми громадяни України і живемо за Законами України, і толерування, і агітацію "русского мира" в такий нахабній формі терпіти не будемо. Ми відкриті до співпраці, порадьте що-небудь! Тому що явно сепаратистські налаштоване керівництво ворожо налаштовує і підбурює вчителів-предметників, батьків і дітей із підлеглих класів (тому що адміністрація є класними керівниками) погрозами і скаргами на нас вчителів-патріотів. Про яку підготовку до районних і міських конкурсів військово-патріотичної дитячо-юнацької гри "Сокіл"(Джура) можно казати, якщо половина батьків написали заяви-відмови кл. керівникам - адміністраторам про участь їх дітей у гуртках військово-патріотичного виховання?»

13.10.2017 року о 23:39 ОСОБА_12 на сторінці групи «Освіта Придніпровя» у соціальній мережі Facebook поширив інформацію: «ваш завуч буде викладати українською історію... чи будемо на ОСОБА_15 валити все, що сами не вміємо. Завуч так зовсім не готує своі уроки, в неі нема часу... така зайнята...»

16.10.2017 року о 17:56 ОСОБА_12 на сторінці групи «Освіта Придніпровя» у соціальній мережі Facebook поширив інформацію: «цей наклеп ви расповсюджуєти по вищіх кабінетах. Тут нема ніяких фактів, оце як раз і перевірено. Дуже добре пам,ятаємо як керівництво школи вмалювало батьків не ходити на "Джуру". А давайте почнемо з самого початку, з чого з`явився конфлікт? До школи приходить новий завуч, за фахом історик, який не може викладати украінською, і для такой маленькой школи, двох історіков стає забагато. Починаєтьсч видавлювання ОСОБА_16 зі школи різними методами, можна рахувати лікарняні, можно розповідати, що нічого не робіть. Посіяв вітер, пожнешь бурю... Про професійность повторю, в більшості вчителів цієі школи нема належноі освіти, в відміності від ОСОБА_3. Після приходу нового завуча, в цілях забрати місто вчителя історіі, ОСОБА_16 не надають можливості повишати своі професійні навики, тільки за свій рахунок,і в свій вільний час... Робиться все, щоб вона пішла, хоча до прихода завуча не було ніяких негараздів, всі були задовільні, і професійним рівнєм, і як педагог організатор не було нарікань, якось все дивно в королівсьтві Дацькому...».

З цієї ж роздруківки інтернет-ресурсу сторінки в мережі Facebook видно, що 09.05.2017 року, позивач ОСОБА_1 на власній персональній сторінці у соціальній мережі Facebook розмістила публікацію з фотознімками щодо шкільних заходів святкування Дня перемоги над нацизмом у Другій світовій війні.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як встановлено судом із вказаної вище роздруківки та заперечень викладених у відзивах відповідачів, дійсно, така інформація була розташована відповідачами в мережі Facebook, та стосувалась позивача.

З трудової книжки БТ-ІІ № 1853761 від 12 вересня 1991 року ОСОБА_1

01.09.2015 року прийнята на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи (0,5 ставки) у Комунальний заклад освіти «Середня загальноосвітня школа № 108» Дніпровської міської ради (том 1 а.с.23-31).

ОСОБА_2 є вчителем історії Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 108» Дніпровської міської ради, що підтверджується наказом № 228-к від 29 серпня 2013 року відділу освіти Самарської районної у місті Дніпропетровської ради (том 1 а.с.20).

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження своєї професійної компетентності надано сертифікати про проходження курсів, навчання, свідоцтво про підвищення кваліфікації, відгук педагогічного колективу на діяльність заступника директора з навчально-виховної роботи, учителя історії, характеристику, як класного керівника, відгук матері учениці ІНФОРМАЦІЯ_3, атестаційний лист (том 1 а.с.89-94, 166-169, том 2 а.с.96-97).

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження направлення на підвищення кваліфікації відповідача ОСОБА_2 надано перспективний план атестації та курсового підвищення кваліфікації педагогічних працівників КЗО «СЗШ № 108» ДМР, подання замовлень на курси підвищення кваліфікації, сертифікати і кваліфікаційне посвідчення, атестаційний лист (том 1 а.с.95-100, 159-163, том 2 а.с.98-100).

Відповідачем ОСОБА_2 на підтвердження свого національно-патріотичного напрямку надано подяки, грамоти, сертифікати (том 2 а.с.126-130).

Наказом Дніпровської міської ради Департаменту гуманітарної політики управління освіти від 08.06.2017 року № 158 про дотримання мовного законодавства в навчальних закладах міста Дніпра, зокрема зобовязано керівникам навчальних закладів, підпорядкованих освіті департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради: забезпечити в межах своїх повноважень виконання законів України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», «Про дошкільну освіту», «Про засади державної мовної політики» у частині визначення мови навчання і виховання у навчальних закладах міста, всебічного розвитку і функціонування української мови як державної у всіх сферах суспільного життя, забезпечити дотримання мовного режиму в навчальних закладах, забезпечити додаткову розяснювальну роботу серед керівників шкільних штабів національно-патріотичного виховання, заступників директора з виховної роботи, педагогів-організаторів загальноосвітніх навчальних закладів міста про вимоги законів України «Про засади державної мовної політики», «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (том 2 а.с.121-125).

13 червня 2017 року відповідач ОСОБА_2 зверталася зі зверненням до начальника управління освіти департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, зокрема з приводу організації роботи та мови викладання уроків ОСОБА_1 (том 2 а.с.111-116).

Свідки зі сторони позивача: ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_17, суду показали, що вони разом з позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 працюють у школі, вони особисто були на уроках ОСОБА_1, остання намагається вести уроки українською мовою, але іноді переходить на російську мову. Також ОСОБА_1 атестувалася з мови викладання. Всі коментарі в соціальній мережі відповідачами почалися з посту позивача з дня святкування 9 травня, останні почали коментувати, що вона пропагандує «русский мир» в нашу країну. Вони просили ОСОБА_2 і її чоловіка видалити ці коментарі, але вони відмовилися. Відповідачі пишуть коментарі, які ображають позивача і всю школу. Щодо навантаження, то його встановлює не позивач, до її посадових обовязків це не входить.

Допитані свідки зі сторони позивача: ОСОБА_18, ОСОБА_19 пояснили, що вони є батьками дітей, які навчаються у школі. Були присутні на уроках ОСОБА_1, остання викладає урок українською мовою іноді переходить на російську. Батьки не розуміють, як російська мова та сепаратизм повязані. Про конфлікт їм стало відомо з розмов по школі, діти показували коментарі відповідачів у фейсбуці. У щоденники повідомлення про збір коштів вклеював батьківський комітет. Нецензурних написів вони не бачили. ОСОБА_1 позбавили класного керівництва, через тривалий лікарняний.

Свідок зі сторони відповідача ОСОБА_2: ОСОБА_20 пояснив, що він також працює у школі. Між позивачем та відповідачем ОСОБА_21 є конфлікт з приводу часів викладання. Позивач веде уроки російською мовою, але зараз намагається викладати українською.

В підтвердження обставин, викладених у позовній заяві позивачем долучено докази, а саме: Інтернет голосування до слова «ватник», Інтернет публікації до слова «ватник», Інтернет публікації філософів про «русский мир», накази про педагогічне навантаження.

Між тим, зазначені докази судом відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами 1 та 2 ст. 100 ЦПК України передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах памяті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Статтями 77 - 80 ЦПК України встановлено критерії доказів, а саме їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

Таким чином, аналізуючи текст документів, а саме Інтернет голосування до слова «ватник», Інтернет публікації до слова «ватник», Інтернет публікації філософів про «русский мир» (том 1 а.с.62-76, 84-88, том 2 а.с.1-65) , суд приходить до висновку про відхилення таких доказів. Вказаного висновку суд дійшов з огляду на те, що джерело даної інформації знеособлене, не зрозуміло звідки вона, хто зробив ці публікації, чи є ці особи науковцями, тощо. Інтернет голосування - це лише точка зору окремих осіб.

Копії наказів про педагогічне навантаження вчителів поданих позивачем (том 2 а.с. 93-95), копії зошитів попереднього комплектування педагогічними кадрами поданих відповідачем ОСОБА_2 (том 2 а.с.107-110) суд, також відхиляє, оскільки питання трудових обовязків, зокрема педагогічного навантаження, що проводилося визначеними галузевими правовими-нормативними актами, не відноситься до правової оцінки захисту честі, гідності та ділової репутації.

Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичним обставинами справи, суд доходить до наступного.

Відповідно до п. 2 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 № 1 (далі - Постанова) при розгляді справ про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні точно і неухильно застосувати положення Конституції України, Цивільного кодексу України, законів України, «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», «Про інформацію», «Про телебачення і радіомовлення», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» та інших нормативно-правових актів, що регулюють вказані суспільні відносини.

Так, відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Стаття 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і частина друга та третя статті 34 Конституції України, визначаючи за кожним право на свободу вираження поглядів, водночас містять застереження про те, що здійснення цього права може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі в соціальній мережі Fаcebook опублікували інформацію стосовно ОСОБА_1, яка оскаржується позивачем. Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач зазначила, що поширена вищевказана інформація є недостовірною і принижує її честь, гідність, ділову репутацію.

При цьому, чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Позов про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред'явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб'єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Таке розуміння змісту статті 277 ЦК України узгоджується із прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положень статті 10 Конвенції (рішення від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), пункт 46).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідна правова позиція викладена у поставнові Верховного Суду від 30.05.2018 по справі № 308/2695/15-ц.

Тому перевіривши надані позивачем докази на підтвердження заявлених позовних вимог та прийнявши до уваги заперечення відповідачів, суд виходить із того, що висловлювання відповідачів, розміщені на сторінці в соціальній мережі Facebook є суб'єктивною думкою відповідачів, яка не містить фактичних даних та є оціночними судженнями, а тому така інформація не підлягає спростуванню.

Згідно з п. 27 Постанови способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

Частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Дійсно, з національно-патріотичної, соціально-політичної, громадської точки зору «ватник» - це негативна оцінка особи із пострадянською ментальністю, яка щиро не розуміє, для чого існує держава Україна. Проте це слово не відноситься до брутального, принизливого чи непристойного.

Тому суд вважає, що суб'єктивну оціночну думку відповідачами висловлено не в брутальній, принизливій чи непристойній формі, чим принижено гідність, честь чи завдано шкоди діловій репутації позивача, тому не підлягають до задоволення позовні вимоги і про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 серпня 2018 року.

Суддя А.О. Сухоруков