РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2697/17

провадження у справі №2/0285/201/18

10 січня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.

за секретаря Матвіюк Т.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоград-Волинський справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду зі вказаним позовом та просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 06.05.2014 року № 761 про стягнення боргу за рахунок іпотечного майна квартири АДРЕСА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що у березні 2008 року ПАТ «АК Промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір, згідно якого останній отримав в позику 150 000 грн. під 16% річних з кінцевим терміном погашення кредиту до 27.03.2017 року. З метою забезпечення виконання вказаного зобовязання між банківською установою та нею, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 2008 року укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1. У грудні 2012 році ПАТ «АКІБ» уклав договір з ТОВ «Кредитні ініціативи» про відступлення права вимоги, в тому числі і право вимоги по кредитному договору ОСОБА_2 У квітні 2015 року позивач отримала від Новоград-Волинського відділу ДВС постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого напису нотаріуса ОСОБА_4 від 06.05.2014 року № 761 про стягнення боргу за рахунок іпотечного майна квартири АДРЕСА_1, 3/8 ідеальні частини якої належать ОСОБА_1 Однак у березні 2016 року постановою державного виконавця виконавчий документ повернутий відповідно до п.3 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Повторно ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулись з вказаним виконавчим написом нотаріуса до відділу ДВС 01.06.2016 року. Позивач вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса незаконним з тих підстав, що, по-перше, на момент звернення відповідачем до нотаріуса вже було заочне рішення суду від 24.10.2013 року про звернення стягнення на іпотечне майно. По-друге, вказану у виконавчому написі нотаріуса суму боргу не можна вважати безспірною.

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в заяві просив провести судове засідання без його присутності. У задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус ОСОБА_4 в судове засідання не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв, заперечень не надійшло.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступного.

28.03.2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі АКІБ…) та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 173, згідно умов якого останній отримав кредит в сумі 150 000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 16% річних з кінцевою датою повернення кредиту та відсотків по ньому до 27.03.2018 року (а.с. 70-72). Також з метою забезпечення виконання вказаного зобовязання ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 передали в іпотеку належне їм на праві спільної часткової власності нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 (нині Соборності, 2) в м. Новограді-Волинському Житомирської області (Договір № 174 від 28.03.2008 року)(а.с 10-12).

17.12.2012 року ПАТ «АКІБ» уклав з ТОВ «Кредитні ініціативи» договір відступлення та договір відступлення забезпечення, згідно умов яких до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги по договору кредиту від 28.03.2008 року № 173 та договору іпотеки від 28.03.2008 року № 174.

ОСОБА_7 неналежним чином виконував свої обовязки згідно кредитного договору від 28.03.2008 року і заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/3525/13-ц від 24.10.2013 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, яка станом на 31.05.2013 року складала 179 172,36 грн., що складалася з тіла кредиту 129 518,37 грн., відсотків 46 415,63 грн., комісії 1680 грн., пені 1558,36 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 (нині Соборності, 2) в м. Новограді-Волинському Житомирської області.

Вказане рішення суду набрало законної сили 12.11.2013 року.

Одночасно за зверненням ТОВ «Кредитні ініціативи» приватний нотаріус ОСОБА_8 06.05.2014 року постановляє виконавчий напис про звернення стягнення на вказану вище квартиру по погашення боргу по кредиту ОСОБА_7 за період з 17.12.2012 року по 19.03.2014 року у розмірі 178 132,11 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 129 518,37 грн., по відсоткам 45 113,74 грн., 3500 грн. за вчинення виконавчого напису (а.с. 4).

Таким чином, заборгованість ОСОБА_2 по кредитному договору за період з 17.12.2012 року по 31.05.2013 року стягнута за рахунок предмета іпотеки як за рішенням суду, так і за виконавчим написом нотаріуса.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення.

Більше того, у березні 2017 року ТОВ «Кредитні ініціативи» втретє просили звернути стягнення по боргу ОСОБА_7 за рахунок предмету іпотеки на погашення боргу станом на 03.01.2017 року у розмірі 260 830,23 грн.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/1003/17 від 25.09.2017 року (залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 28.11.2017 року) закрито провадження по справі відповідно до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

За вказаних обставин ніяким чином не можна вважати заборгованість по виконавчому напису нотаріуса безспірною.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Оскільки на час вчинення виконавчого напису вже існувало рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке набрало законної сили, а в Новоград-Волинському місьрайонному суді розглядалась справа за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення боргу (285/1663/14-ц), що суд трактує також як спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, то вказаним повністю спростовуються заперечення відповідача про безспірність заборгованості боржника.

Також суд посилається на правовий висновок ВСУ у справі за № 6-887цс17. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем,тобто чи існувала заборгованість взагалічи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості.

Так як виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 06.05.2014 року, зареєстрований за № 761, не відповідає вимогам, визначеним в ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат в Україні», суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і задовольняє позов у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 960 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат в Україні», ст. 61 Конституції України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 06.05.2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 761 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», місце знаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14, , на користь ОСОБА_1, місце проживання: 11701, АДРЕСА_3, ІН НОМЕР_1, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 960 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення 15.01.2018 року.

Головуюча Т.Г. Заполовська