АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач у суді апеляційної інстанції -
№ 22-ц/796/512/2018 Борисова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року місто Київ

справа № 761/15565/16-ц

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

секретар - Волошин В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року ухваленого під головуванням судді Маліновської В.М. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації,-

В С Т А Н О В И Л А:

21 квітня 2016 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та з урахуванням уточнених позовних вимог просила в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за нею право власності на автомобіль марки «Honda Odyssey LX», державний номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску, який був придбаний у шлюбі; стягнути з відповідача ОСОБА_3 компенсацію 50% вартості вказаного автомобіля.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації задоволено частково.

Поділено автомобіль марки «Honda Odyssey LX», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, який є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3, наступним чином:

- залишено автомобіль марки «Honda Odyssey LX», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, на праві власності за ОСОБА_3;

- стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості належної їй у спільному сумісному майні подружжя 1/2 частки автомобіля марки «Honda Odyssey LX», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, що складає - 211078,47грн., судовий збір - 2 111 грн., а разом - 213 189,47грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що він не погоджується з взятим за основу судом першої інстанції висновком експерта №СЕ-1207-2-781.16 від 04 січня 2017 року про оцінку ринкової вартості автомобіля, оскільки експерт для встановлення вартості спірного автомобіля виходив з Інтернет пропозицій щодо продажу аналогічних автомобілів та значно завищив вартість автомобіля.

Посилався на те, що суд першої інстанції не повідомивши його у встановленому законом порядку про розгляд справи позбавив права надати суду заперечення та заявити зустрічні вимоги.

Зазначав, що, виходячи з норм чинного законодавства, для того, щоб він виплатив компенсацію позивачу необхідна була його згода згідно з ст. 71 СК України з внесенням відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, що зроблено не було.

У порядку п.8 ч.1 Розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно з п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представники відповідачаапеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Позивач та її представник проти апеляційної скарги заперечували та просили рішення суду першої інстанції у справі залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача.

Проте колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні у судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення першої інстанції не відповідає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, з 25 листопада 2000 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька - ОСОБА_5.

Під час шлюбу сторонами було придбано автомобіль «Honda Odyssey LX», легковий універсал-В, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, зареєстрований 13 жовтня 2010 року на ім'я відповідача ОСОБА_3

Згідно з висновком судового експерта Судової незалежної експертизи України №СЕ-1207-2-781.16 від 04 січня 2017 року ринкова вартість автомобіля «Honda Odyssey LX», державний номерний знак НОМЕР_1 станом на момент проведення експертизи становить 422 156,95 грн.

Звертаючись до суду з вищевказаним позовом, позивач посилалась на те, що між нею та відповідачем ОСОБА_3 виник спір щодо поділу майна і вона згодна на присудження їй грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно, оскільки спірне майно є неподільним.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.2 ст.60 СК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи сторони визнають той факт, що автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України).

За положенням частин першої та другої статті 364 ЦК України, яка регулює правовідносини з виділу власником належної йому частки, що є у спільній частковій власності, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

За змістом статті 364 ЦК України власник, який бажає виділу своєї частки, може вимагати виділу такої частки в натурі, і лише у зв'язку з неможливістю такого виділу або заборони такого виділу відповідно до закону він має право на компенсацію, яку може вимагати на підставі цієї норми права.

Зазначена норма права регулює випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації належної йому частки та визнання за ними права власності на все майно.

За положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників.

Загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати також інтереси обох сторін та встановлювати: чи дійсно є неможливим виділ частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законодавством; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на усе спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар тощо.

Разом з тим положення статті 365 ЦК України регулюють випадки припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою позивача - співвласника майна, який домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідачів у справі, та визначають умови такого виділу.

А відтак, до спірних правовідносин положення ст.365 ЦК України не застосовуються.

Отже, із системного аналізу зазначених норм матеріального права можна дійти висновку, що положення статті 364 ЦК України у поєднанні із частиною четвертою статті 71 СК України застосовуються до правовідносин щодо вимоги співвласника частки у майні, що знаходиться у спільній частковій власності, про отримання компенсації вартості своєї частки, у зв'язку з неможливістю виділення її в натурі.

Так, задовольняючи частково позовні вимоги про залишення автомобіля «Honda Odyssey LX», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідачу ОСОБА_3 та стягнення з останнього компенсації вартості 1/2 частки вказаного автомобіля на користь позивача, суд першої інстанції не врахував, що при вирішенні справи про стягнення грошової компенсації вартості частки майна, що знаходиться у спільній власності, слід врахувати і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. При цьому суду слід ретельно вивчити обставини справи з метою з'ясувати, чи не зловживає позивач, який бажає виділу частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні та чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які не мають змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки. Суду слід перевірити можливості сплати відповідачем такої компенсації і враховувати, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Беручи до уваги інтереси позивача, суд задовольнив позовні вимоги, між тим, не перевірив майновий стан відповідача та спроможність останнього сплатити грошову компенсацію на користь позивача.

У судовому засіданні апеляційного суду представники відповідача пояснили, що ОСОБА_3 має незначний дохід, про що суду надана довідка про заробітну плату та вказували, що у останнього наявні грошові зобов'язання перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» згідно кредитного договору, грошові кошти за яким було взято в інтересах сім'ї.

Згідно довідки, виданої ПрАТ «F&C REALTY» від 26.12.2017 року відповідач працює у даному товаристві на посаді інженера відділу експлуатації приміщень та отримує заробітну плату у розмірі 3970 грн., однак, виплата заробітної плати не здійснюється, оскільки згідно постанови від 23.10.2017 року ВП №54019066 розрахункових рахунок підприємства арештовано.

З довідки, виданої АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 22.12.2017 року вбачається, що станом на 22.12.2017 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №1527pvi-05-05 від 25.05.2005 року становить 161201,41 дол. США.

Крім того, у судовому засіданні позивач зазначала, що у провадженні суду першої інстанції перебуває справа про стягнення з неї та відповідача солідарно заборгованості за кредитним договором №1527pvi-05-05 від 25.05.2005 року.

На думку колегії суддів, майновий стан відповідача свідчить про його неспроможність виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ним права власності на спільне майно, оскільки це становитиме для нього надмірний тягар.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 не погоджується з порядком поділу спірного автомобіля у спосіб, заявлений позивачем та його майновий стан свідчить про неспроможність виплатити останній компенсацію в рахунок визнання за ним права власності на спільне майно, тому є неможливим задоволення позову ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_4 компенсації вартості 1/2 частини спірного автомобіля та передачею йому у власність автомобіля.

А тому, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового.

Колегія суддів вважає, що кожний із співвласників має право власності на 1/2 частину спірного автомобіля та вказаний автомобіль підлягає поділу шляхом визнання за кожним із співвласників по 1/2 частині спірного майна.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були порушені норми процесуального права, оскільки справу було розглянуто за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час та місце судового розгляду, що є також підставою для скасування рішення суду.

Так, як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи призначався у судові засідання на 20 липня 2016 року, 09 вересня 2016 року, 13 жовтня 2016 року, 22 лютого 2017 року та відповідачу направлялися повістки, однак всі конверти з судовими повідомленнями повернулися на адресу суду першої інстанції з відміткою «за закінченням встановленому строку зберігання».

А тому, висновок суду першої інстанції про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, належним чином повідомленого про розгляд справи, суперечив вимога ст.ст.74, 76 та ч.1 ст.224 ЦПК України у редакції кодексу 2004 року.

Також, як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва про часткове задоволення позову ОСОБА_4 було ухвалене 22 лютого 2017 року.

20 березня 2017 року Шевченківським районним судом міста Києва відповідачу ОСОБА_3 було направлено копію вказаного рішення від 22 лютого 2017 року. Однак конверт 03 квітня 2017 року повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

18 квітня 2017 року позивачем було отримано виконавчий лист та передано його на виконання до Шевченківського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві 19 квітня 2017 року.

12 червня 2017 року представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 ознайомилася з матеріалами справи та 16 червня 2017 року отримала копію Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року.

16 червня 2017 року представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року.

28 липня 2017 року позивач ОСОБА_4 отримала вказану заяву про перегляд заочного рішення.

З листа Шевченківського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 26.10.2017 року вбачається, що 23 серпня 2017 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53797973 по виконанню виконавчого листа №761/15565/16-ц.

Згідно висновку про вартість майна складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «ПРИВАТНА ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» на замовлення Шевченківського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ринкова вартість автомобіля «Honda Odyssey LX», державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 14 липня 2017 року становить 328300 грн.

27 вересня 2017 року були проведені електронні торги з реалізації арештованого майна, а саме автомобіля «Honda Odyssey LX», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3

Кошти за придбане майно у розмірі 233916 грн. 75 коп. перераховано переможцем торгів на рахунок державної виконавчої служби.

Шевченківським районним відділом ДВС міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві на виконання Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року було перераховано на рахунок позивача ОСОБА_4 кошти у розмірі 212246 грн. 81 коп.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року залишено без задоволення.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень, які викладено у пункті 30 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

За таких обставин, з урахуванням того, що позивач відчужила автомобіль за рішенням суду, яке не набрало законної сили, та проти волі відповідача, на час перегляду рішення в суді апеляційної інстанції спірний автомобіль вже належить іншій особі, яка придбала його з електронних торгів, колегія суддів вважає, що при вирішенні спору про поділ майна подружжя необхідно врахувати вартість майна, яке було відчужене та вважає, що кожна із сторін має право на грошову компенсацію 1/2 частини вартості спірного автомобіля, оскільки частки у праві власності на автомобіль чоловіка і дружини є рівними (ст.70 СК України).

Визначаючи розмір грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля «Honda Odyssey LX», державний номерний знак НОМЕР_1 у порядку вирішення судом спору про поділ майна подружжя, колегія суддів виходить з наступного.

При розгляді справи у суді першої інстанції, судом було взято до уваги висновок експерта № СЕ-1207-2-781.16 від 04 січня 2017 року, згідно якого ринкова вартість автомобіля «Honda Odyssey LX», державний номерний знак НОМЕР_1 станом на момент проведення експертизи становить 422 156,95 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначав, що він не погоджується з взятим за основу судом першої інстанції висновком експерта №СЕ-1207-2-781.16 від 04 січня 2017 року про оцінку ринкової вартості автомобіля, оскільки експерт для встановлення вартості спірного автомобіля виходив з Інтернет пропозицій щодо продажу аналогічних автомобілів та значно завищив вартість автомобіля.

Згідно висновку про вартість майна складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «ПРИВАТНА ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» ринкова вартість автомобіля «Honda Odyssey LX», державний номерний знак НОМЕР_1станом на 14 липня 2017 року становить 328300 грн.

З визначеною у даному висновку вартістю автомобіля «Honda Odyssey LX», державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 328300 грн. представники відповідача в суді апеляційної інстанції погодилися.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів визначаючи розмір грошової компенсації бере за основу висновок про вартість майна складений суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «ПРИВАТНА ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА», а тому з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід стягнути компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «Honda Odyssey LX», державний номерний знак НОМЕР_1, у розмірі 164150 грн. (328300 грн. : 2).

Як вбачається з матеріалів справи, від реалізації автомобіля ОСОБА_4 отримала 212246,81 грн., на користь відповідача остання повинна сплатити компенсацію у розмірі 164150 грн., а тому в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_4 необхідно визнати право власності на грошові кошти у розмірі 48096 грн. 81 коп., отримані нею від продажу автомобіля «Honda Odyssey LX», державний номерний знак НОМЕР_1, в якості компенсації вартості 1/2 частини автомобіля (212246 грн. 81 коп. - 164150 грн. = 48096 грн. 81 коп.).

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 480 грн. 97 коп., а з ОСОБА_4 слід сятгнути на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1805 грн. 66 коп.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду та ухвалення нового про часткове задоволення позовних вимог.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову.

ОСОБА_7 Леонідівни до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя стягнути з ОСОБА_4, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «Honda Odyssey LX», державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, визначену згідно висновку про вартість майна від 14 липня 2017 року, у розмірі 164150 грн.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на грошові кошти у розмірі 48096 грн. 81 коп., отримані нею від продажу автомобіля «Honda Odyssey LX», державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, в якості компенсації вартості 1/2 частини автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 на користь ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 судові витрати у розмірі 480 грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 судові витрати у розмірі 1805 грн. 66 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 січня 2018 року.

Головуючий:

Судді: