Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру 1/6 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до розміру 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 23.02.2018 року звернулася до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказано, що рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 02.04.2010 року на її користь з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх його доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дітьми повноліття.

Позивач зазначає, що 11.03.2017 року донька ОСОБА_6 досягла повноліття. З вказаної дати з відповідача стягуються аліменти лише на утримання сина, при цьому стягується лише 1/6 частина всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Посилаючись на те, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача не забезпечують потреб дитини, а тому має бути збільшений в звязку із змінами в законодавстві, позивач ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на підставі виконавчого листа Оржицького районного суду Полтавської області від 16.04.2010 року №2-87/2010 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини.

10.04.2018 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач заявлений до нього позов визнає частково. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині збільшення мінімального розміру аліментів на утримання дитини з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача вказав, що позивач невірно обрав захист своїх прав та інтересів та зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання сина в розмірі, передбаченому діючою редакцією Сімейного кодексу України, підстави для задоволення позову в частині збільшення розміру аліментів до 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно відсутні. Також, у відзиві на позовну заяву вказано, що відповідач стверджує, що непогашення заборгованості зі сплати аліментів обумовлено обєктивними обставинами, які не залежали від його волі, зокрема, наявність на його утриманні непрацездатної матері похилого віку та відсутністю постійних джерел доходу (заробітку).

В судовому засіданні 14.05.2018 року позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити, в своїх поясненнях посилалися на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 в судовому засіданні 14.05.2018 року позов визнала частково та не заперечувала щодо задоволення позову в частині збільшення мінімального розміру аліментів на утримання дитини з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але заперечувала проти збільшення розміру аліментів, які повинні стягуватися з відповідача до 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Представник відповідача у своїх поясненнях посилалася на обставини, виладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 9-10) та мають спільних дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8), та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Згідно рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 02.04.2010 року з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частина всіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття (а.с. 11-12).

11.03.2017 року донька сторін ОСОБА_6 досягла повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За ч. 3 цієї ж статті, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що позивачем було обрано неналежний спосіб захисту своїх прав. Системний аналіз змісту ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок про те, що вживши термін «позов про визначення розміру аліментів» законодавець передбачив можливість стягувача аліментів у випадку досягнення найстаршою дитиною повноліття звернутися до суду з позовом не лише про збільшення чи зменшення частки від заробітку (доходу) платника аліментів, що буде стягуватися на інших дітей, а й з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей у твердій грошовій сумі замість стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу). Так, позов про збільшення розміру аліментів на іншу дитину у такому випадку є різновидом позову про визначення розміру аліментів на таку дитину. Таким чином, позивачем було обрано належний спосіб захисту прав своєї дитини на утримання від батька.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що відповідач утримує свою непрацездатну матір, оскільки у довідці, наданій стороною відповідача міститься лише інформація про те, що відповідач здійснює догляд за своєю матірю. Однак, відомостей про те, наскільки є обмеженою у самообслуговуванні матір відповідача, який стан здоровя матері відповідача, який рівень її доходів та обсяг витрат на лікування та догляд, про те, чи є можливість отримувати допомогу від інших членів сімї (якщо такі є) суду не було надано. Сторони повинні довести обставини, на які вони посилаються належними та допустимими доказами.

Суд звертає увагу на те, що відповідач не позбавлений права на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, надавши на підтвердження цих обставин відповідні докази.

Інші докази не стосуються предмету спору.

При таких обставинах суд прийшов до висновку, що є підстави для збільшення розміру стягуваних на підставі виконавчого листа Оржицького районного суду Полтавської області від 16.04.2010 року №2-87/2010 аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.02.2018 року до досягнення повноліття дитини.

Розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 141, 155, 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задовольнити.

2. Збільшити розмір стягуваних на підставі виконавчого листа Оржицького районного суду Полтавської області від 16.04.2010 року №2-87/2010 аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.02.2018 року до досягнення повноліття дитини.

3. Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 18.05.2018 року.

Суддя