АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» лютого 2018 року

м. Харків

справа № 646/4083/17-ц

провадження № 22ц/790/1026/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя - доповідач),

суддів - Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,представник відповідача - ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2017 року в складі судді Теслікової І.І.,

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування свого позову посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 На момент смерті ОСОБА_6 мала у своїй власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У спадкодавця залишилися три спадкоємця п'ятої черги, які є її онуками, серед яких є вони.

Зазначили, що на рівні закону міститься вимога до нотаріуса повідомити інших спадкоємців, а якщо місце проживання або роботи їх невідоме, то зробити оголошення у пресі.

Вказали, що на момент смерті ОСОБА_6 їм було достеменно відомо, що між померлою та ОСОБА_4 укладено договір довічного утримання від 06 червня 2015 року та вважали його дійсним, у зв'язку з чим вони не подали заяви про прийняття спадщини, оскільки вважали це недоречним у силу відсутності у померлої спадкової маси.

Зазначили, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 січня 2016 року у справі № 646/9508/15-ц договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розірвано. ОСОБА_6 не проінформувала інших спадкоємців про вказане рішення суду через незадовільний стан здоров'я фактично перед своєю смертю та похилий вік, а ОСОБА_4 зробила все можливе аби приховати розірвання договору довічного утримання.

Вказали, що ОСОБА_4 мала батька, який є рідним братом їхнього батька, тому відповідачу було достеменно відомо про їхнє існування та їх родинний зв'язок із нею, однак при написанні заяви про прийняття спадщини відповідач приховала ці відомості та не вказала їх у своїй заяві.

Вважають, що ОСОБА_4, переслідуючи мету отримання повністю всієї спадщини, не повідомила приватного нотаріуса про інших спадкоємців, що мають право на спадщину, а навпаки, вчинила все можливе аби вони не дізналися про свої права внаслідок розірвання договору довічного утримання і, відповідно, про відкриття спадщини та наявність спадкової маси.

Зазначили, що ОСОБА_1 має дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. На момент відкриття спадщини та перебігу шестимісячного строку для її прийняття його дочці виповнилось три роки, однак з самого народження дитина постійно хворіє та потребує додаткового догляду, у зв'язку з чим він весь свій вільний від роботи час проводив разом зі своєю дочкою та в силу об'єктивних обставин не міг залишити її саму чи з кимось іншим, а ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини та перебігу шестимісячного строку для її прийняття знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з чим вона не мала об'єктивної змоги подати заяву про прийняття спадщини, оскільки не могла залишити свою дочку саму вдома.

Вказали, що навіть при їхній обізнаності про факт відкриття спадщини, існувала б об'єктивна неможливість займатися процесом прийняття спадщини шляхом подання заяв про її прийняття.

Просили визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_6, 2 місяці з моменту ухвалення рішення у справі.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2017 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1, ОСОБА_2 через свого представника подали апеляційну скаргу, в якій просили рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

При цьому посилалися на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважали, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклали позовні вимоги. При цьому зазначили, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вони були достеменно впевнені, що внаслідок укладення договору довічного утримання між померлою та відповідачем спадкова маса відсутня; що нотаріус не виконав вимог чинного законодавства та не повідомив, щонайменше, у пресі про смерть ОСОБА_6 чи про їхні права на спадкове майно.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтованого виходив з того, що позивачами не надано доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06 червня 2005 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір довічного утримання, відповідно до умов якого ОСОБА_6 передала ОСОБА_4, яка є її онукою, належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 січня 2016 року розірвано договір довічного утримання та догляду, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 06 червня 2005 року, посвідчений Державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла.

За життя заповіту ОСОБА_6 не склала.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді двохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області від 12 червня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області від 12 червня 2017 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті та роз'яснень, які містяться в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, у зв'язку з чим посилання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на те, що вони були достеменно впевнені, що спадкова маса відсутня внаслідок укладення договору довічного утримання між померлою та відповідачем, тому пропущений ними строк для прийняття спадщини є поважним, є безпідставними.

Посилання позивачів на те, що у них малолітні діти, які потребували особливого догляду; що вони не могли залишати своїх дітей самих чи на когось іншого не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки ці причини не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи повно, надавши належну оцінку доказам у справі, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 374 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Доводи апеляційної скарги, які зведені до посилання на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції, і яким суд надав відповідну правову оцінку, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381 - 384, 389 ЦПК України, судова колегія

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії

Повний текст постанови складено 08 лютого 2018 року.