Справа №204/5501/17
Провадження №2/204/167/18
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

16 січня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Книш А.В.,

при секретарі Подвижній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ІЛЛІЧІВСЬКЕ» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього на його користь матеріальні збитки у розмірі 50885,86 грн., що складаються з вартості відновлювального ремонту у розмірі 49185,86 грн., витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1200 грн., витрат на евакуацію автомобіля у розмірі 500 грн., в рахунок відшкодування шкоди, завданої автомобілю Шкода Фабіа, реєстраційний номер НОМЕР_1, та судові витрати по справі, що складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 3600 грн. та витрат щодо оплати судового збору. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 19 грудня 2016 року о 18 год. 20 хв. у м.Дніпро на пр. Сергія Нігояна, 19 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів Ніссан Нотте, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керування відповідача, яка є його власником, та автомобіля Шкода Фабіа, реєстраційний номер НОМЕР_1, належного позивачу та під його керуванням. В результаті даного ДТП, через порушення відповідачем вимог п.10.1. Правил дорожнього руху, транспортним засобам нанесено механічні ушкодження. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року відповідача визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ІЛЛІЧІВСЬКЕ» (далі ПРАТ «СТ «ІЛЛІЧІВСЬКЕ»), до якого позивач звертався з повідомленням про настання ДТП, заявою про виплату страхового відшкодування та запрошенням на огляд транспортного засобу разом з усіма документами передбаченими діючим законодавством. Однак до цього часу страхове відшкодування позивачем так і не отримано, відповідей щодо результатів розгляду матеріалів ДТП страховою компанією також не надано, будь-які розрахунки між сторонами не проводилися. Враховуючи викладене, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач та представник позивача ОСОБА_3 не зявились, про слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивача ОСОБА_3 до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив не подавала, про причини не явки суд не повідомила; представник відповідача ОСОБА_4 повторно подала до суду заяву про відкладення розгляду справи, без надання доказів поважності неможливості брати участь у судовому засіданні, у звязку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

19 грудня 2016 року о 18 год. 20 хв. у м.Дніпро по пр.С. Нігояна, 19, відповідач, керуючи автомобілем «Nissan Note», реєстраційний номер НОМЕР_2, змінюючи напрямок руху ліворуч не переконалась в безпечності та допустила зіткнення з транспортним засобом «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням позивача, який рухався у зустрічному напрямку, чим порушила п. 10.1 ПДР України. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року, яка набрала законної сили 31 січня 2017 року та в якій постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року виправлено описку, відповідача визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.8,9).

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АЕС 228876 від 15 жовтня 2008 року, автомобіль «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, належить позивачу (а.с.12).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «Nissan Note», реєстраційний номер НОМЕР_3, на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПРАТ «СТ «ІЛЛІЧІВСЬКЕ» відповідно до полісу обовязково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ 7944366 (а.с.13).

Висновком № 4001/17/17 експертного дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ від 28 січня 2017 року встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу «Skoda Fabia Сombi», реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкодженого внаслідок ДТП, складає 49185,86 грн. (а.с. 23-50).

Станом на час розгляду справи відповідачем не відшкодовано позивачу матеріальної шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 19 грудня 2016 року з її вини.

Пунктом 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з питань розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Також з відповідача, як з особи, що винна у спричиненні шкоди позивачу, підлягають стягненню витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1200 грн. (а.с.53) та витрати, повязані з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП, у розмірі 500 грн. (а.с.54).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь матеріальної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 50885,86 грн. (49185,86+1200+500).

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 4240 грн. (сума судового збору у розмірі 640 грн. (а.с.1) + витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3600 грн.(а.с.55-60).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ІЛЛІЧІВСЬКЕ» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_4) матеріальну шкоду у розмірі 50885 (пятдесят тисяч вісімсот вісімдесят пять) грн. 86 (вісімдесят шість) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_4) судові витрати у розмірі 4240 (чотири тисячі двісті сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: