Справа №522/970/18
Провадження № 2/522/2606/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Приморський районний суд міста Одеса

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на квартиру.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 одночасно звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 59,6 кв.м.

Заяву мотивовано тим, що за квартиру АДРЕСА_1 у 2013 році позивач заплатив відповідачу ОСОБА_3 78000 доларів США, що згідно курсу НБУ на 17.01.2018 р. становить 2234934 гривень. Протягом двох років відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, тому позивач вважає, що відповідач може повторно продати вказану квартиру.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Підстави для зустрічного забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 59,6 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_3.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя В.І.Загороднюк

23.01.2018