Провадження №22-ц/772/82/2018
Головуючий у суді першої інстанції Ковганич С. В.
Доповідач :Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 рокуСправа № 148/2484/16-цм. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Копаничук С.Г., секретар - Кирилюк Л.М., за участі: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та представника ПАТ - Олійника В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Ковганича С.В. у м. Тульчин (о 16 год. 57 хв., повний текст складено 07 листопада 2017 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога» про визнання недійсним договорів оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації та зобов'язання відповідача повернути земельні ділянки, -

встановила:

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищевказаним позовом в якому, відповідно до остаточних позовних вимог просила:

визнати недійсним договір оренди землі (без номера) від 01 жовтня 2013 року про оренду земельної ділянки, площею 2,2723 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та скасувати державну реєстрацію цього договору за №6017668, вчинену 16 червня 2014 року;

визнати недійсним договір оренди землі (без номера) від 01 жовтня 2013 року про оренду земельної ділянки, площею 2,4950 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та скасувати державну реєстрацію цього договору за №6016776, вчинену 16 червня 2014 року;

визнати недійсним договір оренди землі (без номера) від 01 жовтня 2013 року про оренду земельної ділянки, площею 2,1908 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та скасувати державну реєстрацію цього договору за №6017370, вчинену 16 червня 2014 року;

визнати недійсним договір оренди землі (без номера) від 01 жовтня 2013 року про оренду земельної ділянки, площею 2,1906 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та скасувати державну реєстрацію цього договору за №6017091, вчинену 16 червня 2014 року; зобов'язати ТОВ повернути земельні ділянки.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2, відповідно до державних актів про право власності на земельну ділянку належать земельні ділянки, площами 2,2723 га, 2,4950 га, 2,1908 га та 2,1906 га, які розташовані на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказує, що земельні ділянки нікому в оренду не передавала, однак, сама їх також не обробляла.

У серпні 2016 року позивач вирішила передати дані земельні ділянки в оренду і дізналась, що земельні ділянки перебувають в оренді ТОВ «Перемога» на підставі договорів оренди землі, укладених між нею та відповідачем.

У вересні 2016 року у відділі Держгеокадастру у Тульчинському районі їй було видано копії договорів оренди належних їй земельних ділянок від 01 жовтня 2013, із яких вона дізналась, що вони укладені терміном на 15 років.

Однак, даних договорів ОСОБА_2 не укладала, не підписувала, копій цих договорів не отримувала. Орендну плату за вказаними договорами вона не отримувала, хто підписав ці договори не знала.

ОСОБА_5 звернулася до ТОВ «Перемога» про повернення належних їй земельних ділянок, але їй було повідомлено, що земельні ділянки її не повернуть, а повернуть лише за судовим рішенням. Зважаючи на вказане, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, відповідачем не надано доказів того, що ОСОБА_2 було відомо про наявність укладеного договору оренди землі, однак суд дійшов хибного висновку, що позивач не могла не знати про отримання зятем орендної плати, а тому невірно визначив перебіг строку позовної давності.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого 30 червня 2005 року Тульчинською районною державною адміністрацією, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 2,4950 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6, виданого 30 червня 2005 року Тульчинською районною державною адміністрацією, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 2,2723 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7, виданого 19 червня 2003 року Тульчинською районною державною адміністрацією, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 2,1908 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8, виданого 28 грудня 2001 року Клебанською сільською радою, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 2,1906 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В матеріалах справи є копії всіх чотирьох оспорюваних договорів оренди землі, відповідно до змісту яких, вони укладені 01 жовтня 2013 року між ТОВ «Перемога» та ОСОБА_2, яка надала ТОВ «Перемога» в строкове платне користування і володіння вищезазначені земельні ділянку, строком на 15 років.

Всі згадані договори зареєстровано Реєстраційною службою Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області 10 червня 2014 року, кожен за своїм номером, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 28-31).

Суд першої інстанції, встановивши при розгляді справи, що оспорювані договори ОСОБА_2 не підписувала, прийшов до висновку, що було відсутнє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на настання відповідних правових наслідків. Однак, ОСОБА_2 могла знати про існування договорів укладених в 2013 році, а тому в задоволенні позову слід відмовити в зв'язку з пропуском строку позовної давності для звернення до суду із цим позовом.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

В статті 14 цього Закону вказано, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.

Підпис у договорі - це дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, що підпадає під поняття «правочин» (ч. ст. 202 ЦК України), і стверджує про волевиявлення сторони.

Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа (ПП Верховного суду України, висловлена у постанові від 18.12.2013 року у справі №6-127цс13).

Суд першої інстанції встановив, що оспорювані договори оренди були підписані не ОСОБА_2, яка є власником цих земельних ділянок, а родичом - її зятем, який з 2013 року отримував орендну плату.

По-перше, ця обставина була встановлена показаннями свідка ОСОБА_6, який є зятем позивача, і підтвердив, що ОСОБА_2 нічого не знала про укладання оспорюваних договорів і орендної плати не отримувала.

По-друге, в судовому засіданні представник відповідача, яким був керівник ТОВ «Перемога» - Олійник В.Г. при розгляді справи визнав обставину підписання оспорюваних договорів не ОСОБА_2, а її зятем, і обставину отримання ним же орендної плати за користування спірними земельними ділянками. При цьому представник пояснив, що всі дії зять позивача вчиняв без будь яких підстав на представництво інтересів ОСОБА_2

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи аналогічну норму ЦПК, який діяв га час розгляду справи судом першої інстанції (ст. 61 ЦПК України), представник позивача не наполягав на призначені почеркознавчої експертизи про проведення якої двічі заявляв.

В статті 1 Закону України «Про оренду землі», є визначення поняття «оренда землі» - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Стаття 16 цього Закону встановлює порядок укладення договору оренди землі, зокрема укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

При розгляді даної справи підтверджено відсутність згоди ОСОБА_2 на укладення оспорюваних договорів, а тому ТОВ «Перемога» не набуло права оренди земельних ділянок, які є власністю позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В даному випадку, при укладанні цих договорів, порушені вимоги ч.3 та 4 ст. 203 ЦК України - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Однак, відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», у разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Отже, враховуючи всі вище вказані норми права, оспорювані договори слід визнати недійсними, а відновити право власності позивача в повній його мірі, яке порушено було укладенням недійсних договорів, можливе шляхом повернення спірних земельних ділянок власнику із подальшим скасуванням державної реєстрації договорів оренди.

Висновок суду першої інстанції, про пропуск позивачем строку позовної давності, а саме сплив двох місяців по закінченню трьох років з дати укладання цих договорів є безпідставним, так як ОСОБА_2 не могла знати точну дату укладення оспорюваних договорів - 01.10.2013 року, і крім того, державна реєстрація оспорюваних договорів відбулась в червні 2014 року, і саме з моменту державної реєстрації фактично порушується право власності позивача, так як об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст. 17 ЗУ «Про оренду землі»).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши, що діями відповідача право власності позивача порушено, прийшов до неправильного висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, а від так, і про наявність підстави для відмови в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та постановити нове рішення, яким вимоги позову ОСОБА_2 задовольнити, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, застосувавши наслідки пропуску строку позовної давності.

За правилом п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, неправильне застосування норм матеріального права є підставою, зокрема, для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з ТОВ «Перемога» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Визнати недійсним договір оренди землі (без номера) від 01 жовтня 2013 року про оренду земельної ділянки, площею 2,2723 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та скасувати державну реєстрацію цього договору, вчинену 10 червня 2014 року за №6017668.

Визнати недійсним договір оренди землі (без номера) від 01 жовтня 2013 року про оренду земельної ділянки, площею 2,4950 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та скасувати державну реєстрацію цього договору, вчинену 10 червня 2014 року за №6016776.

Визнати недійсним договір оренди землі (без номера) від 01 жовтня 2013 року про оренду земельної ділянки, площею 2,1908 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та скасувати державну реєстрацію цього договору, вчинену 10 червня 2014 року за №6017370.

Визнати недійсним договір оренди землі (без номера) від 01 жовтня 2013 року про оренду земельної ділянки, площею 2,1906 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та скасувати державну реєстрацію цього договору, вчинену 10 червня 2014 року за №6017091.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Перемога» повернути земельні ділянки: площею 2,2723 га, кадастровий номер НОМЕР_1; площею 2,4950 га, кадастровий номер НОМЕР_2; площею 2,1908 га, кадастровий номер НОМЕР_3; площею 2,1906 га, кадастровий номер НОМЕР_4, які розташовані на території Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога» на користь ОСОБА_2 2204 грн. 80 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 2425 грн. 28 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ Сало Т.Б.

Судді: /підпис/ Ковальчук О.В.

/підпис/ Копаничук С.Г.

Згідно з оригіналом

Суддя: Сало Т.Б.

Повний текст виготовлено 19 січня 2018 року.