Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2426/17
Провадження №: 2/332/59/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Безлер Л.В., при секретарі Жечевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електроенергію, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ „Запоріжжяобленерго» (місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Волгоградська,25) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1В.(місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про стягнення боргу за електроенергію, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: м.Запоріжжя,ву.РадіаторнаАДРЕСА_1, користується електроенергією на підставі особового рахунку №40805381 про користування електроенергією, але обовязки по сплаті за використану електроенергію не виконує, у звязку з чим виник борг у сумі 7522,77 грн за період з 01.01.2016 по 17.02.2017 року. В подальшому позивач вимоги уточнив, та просив стягнути з ОСОБА_1 борг у сумі 6407,43 грн. за період з 01.01.2016 року по 13.12.2017 року.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, про причини неприбуття суд не сповістив, надав суду заяву, в якій на уточнених позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити.

Відповідачка, повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, про причини неприбуття суд не сповістила. Надала до суду заяву про визнання уточненого позову в повному обсязі, просила розгляд справи проводити без її участі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 ч.1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

15.01.2018 року відповідач ОСОБА_1 надала заяву про визнання уточненого позову в повному обсязі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2, користується електроенергією на підставі особового рахунку №40805381, але обовязки по сплаті за використану електроенергію не виконує, у звязку з чим виник борг у сумі 6407,43 грн. за період з 01.01.2016 року по 13.12.2017 року.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: м.Запоріжжя,ву.РадіаторнаАДРЕСА_1 (а.с.9).

Особовий рахунок №40805381 відкритий позивачем на імя ОСОБА_1

Згідно зі ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Правовідносини між громадянами-споживачами електричної енергії та енергопостачальниками також врегульовані нормативно-правовим актом -Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357(далі -ПКЕЕН).

Відповідно до п.1ПКЕЕН, ці правила є обовязковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Пунктом 42 ПКЕЕН передбачено, що споживач зобовязаний сплачувати за спожиту електроенергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕН.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» та пунктом 3 ПКЕЕН споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється останнім згідно з Типовим договором про користування електричною енергією.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1, яка є фактичним споживачем електроенергії, свої зобов'язання щодо оплати за отримані послуги за період з 01.01.2016 року по 13.12.2017 року в повному обсязі не виконала. Внаслідок невиконання вказаного обовязку утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку складає 6407,43 грн.

Позивачем документально підтверджено відповідним платіжним дорученням сплата при зверненні до суду з позовом судового збору в розмірі 1600 грн. (а.с. 1). Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12,13, 141,206,247,258,263,265,273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електроенергію- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн, НОМЕР_1, мешкає за адресою: м.Запоріжжя, вул.. Радіаторна, буд.27А.кв.4 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж, п/р 8156 в ЗОУ АТ « Ощадбанк»,МФО 313957,, суму боргу у розмірі 6407,43коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн, НОМЕР_1, мешкає за адресою: м.Запоріжжя, вул.. Радіаторна, буд.27А.кв.4 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж, п/р 801 в ПАТ «Метабанк»,МФО 313582,, понесені судові витрати у сумі 1600 грн.00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.В. Безлер