Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю представника позивачів ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася. 03 лютого 2017 року надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в зв'язку з станом здоров'я.

Представники відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнали у повному обсязі, з підстав викладених в запереченнях проти позову. Представник відповідача ОСОБА_3 додатково пояснила суду, що позивачі не надали жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Не доведено, що відповідач ОСОБА_2 пошкодила окуляри і телефон позивачів. Представник відповідача ОСОБА_4 додатково пояснив суду, що відповідач ні окулярів, ні телефону позивачів не пошкоджувала. Окуляри були цілими, просто випало одне скло, яке безперешкодно було поміщено назад в оправу, через місяць відповідач повернула окуляри позивачу.

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 повідомлені належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позовні вимоги позивачів підтримав у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, уточненій позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог. Просить суд, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1572,00 грн., відшкодування юридичних послуг в розмірі 2500,00 грн., моральну шкоду в розмірі 9931,56 грн. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 3952,00 грн., відшкодування юридичних послуг в розмірі 2500,00 грн., моральну шкоду в розмірі 9931,56 грн., судові витрати по справі понесені позивачами по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Суд, заслухавши представника позивачів ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_9, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, 12 вересня 2014 року позивач по справі ОСОБА_5 був понятим під час здійснення виконавчих дій державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС за адресою АДРЕСА_1, що стверджується актом державного виконавця від 12.09.2014 року. Під час вчинення виконавчих дій відповідач напала на ОСОБА_5 тримаючи в руках дерев'яну палицю, нанесла йому декілька ударів палицею та пошкодила його окуляри. Добровільно відшкодовувати завдану матеріальну шкоду відповідач відмовилася.

Вартість нових окулярів, які позивач змушений був придбати, згідно копії товарного чеку від 18.10.2014 року становить 1572 грн.

04 вересня 2016 року позивач ОСОБА_6 приїхав за адресою АДРЕСА_1 по замовленню власників частини будинку ОСОБА_1, в якості водія вантажного автомобіля для перевезення деяких будівельних матеріалів та особистих речей замовників. Під час здійснення вивантаження вказаних речей відповідач по справі ОСОБА_2 вийшла з будинку і спочатку почала лаятися на позивача та майстра ОСОБА_7, через деякий час вона взяла палицю та почала їх бити. Позивач ОСОБА_6 почав знімати такі дії відповідача на відеокамеру свого телефону, побачивши це ОСОБА_2 вдарила палкою по телефону позивача, який був у руці, завдавши йому механічних пошкоджень.

Згідно технічного висновку від 14.09.2016 року виданого ПП «ОСОБА_9» вартість ремонту мобільного телефону позивача по справі ОСОБА_6 «Verticе V 95» складає 3952,00 грн.

Вказані дії відповідача були кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України та зафіксовані у витягу з кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР 05.09.2016 року.

Рішенням Рівненського міського суду від 12.10.2006 року по справі №2-5855/06 зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 яка належить на праві власності ОСОБА_8 та заборонено ОСОБА_4 та ОСОБА_2 знаходитися на вищевказаній земельній ділянці. Вказане рішення змінено рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 21.06.2007 року та визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини недобудованого житлового будинку АДРЕСА_1, готовністю 88%. Решту 1/3 частину цього недобудованого будинковолодіння до укладення договору дарування між ОСОБА_10 і ОСОБА_8 тобто до 24.05.2001 року, рахувати власністю ОСОБА_10 Після укладення договору дарування 1/3 частини цього недобудованого будинковолодіння залишити у власності ОСОБА_8

Рішенням Рівненського міського суду від 01.07.2011 року по справі №2-3931/11 зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні земельними ділянками, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 які належать на праві власності ОСОБА_8 та ОСОБА_11 та заборонено ОСОБА_4 та ОСОБА_2 знаходитися на вищевказаних земельних ділянках.

Рішенням Рівненського міського суду від 04.01.2016 року по справі №569/12025/15-ц зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_8 належною їй на праві власності господарською будівлею «Б-1» за адресою АДРЕСА_1 шляхом звільнення всіх приміщень господарської будівлі від запасів зернових і кормів, особистих речей, автомобіля та свійських тварин і заборонено їм знаходитись в приміщеннях господарської будівлі.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.07.2008 року 2/3 частини незавершеного будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_7, показав суду, що у вересні минулого року він разом з ОСОБА_6 та подружжям ОСОБА_1 приїхали на АДРЕСА_1, де мали вивантажити будівельне приладдя, і в подальшому він мав збудувати другий вхід до будинку, на підтвердження в нього є укладений договір про виконання послуг. Відповідач по справі ОСОБА_2 ходила по подвір'ю кричала на них, виганяла їх і сварилася. ОСОБА_6 взяв свій мобільний телефон і почав знімати її поведінку на відео. За деякий час вона пішла в хату, де були ОСОБА_1 і чоловік відповідача ОСОБА_4 В хаті зчинилася бійка, ОСОБА_8 почала кричати, і він з ОСОБА_6 побіг до хати на ці крики. ОСОБА_6 все знімав на свій телефон. Потім всі вибігли на вулицю, ОСОБА_2 підійшла до нього з палицею і хотіла його вдарити по голові, але він закрився рукою, і удар прийшовся по ній, по вказаному факту відкрито кримінальне провадження за нанесення йому легких тілесних ушкоджень. Побачивши, що момент нанесення удару був знятий ОСОБА_6 на його мобільний телефон, вона підійшла до нього і вдарила ОСОБА_6 палкою по телефону, який впав на асфальт і розбився на частини.

Свідок ОСОБА_6, показав суду, що у вересні 2016 року він з ОСОБА_7, своїм сином та подружжям ОСОБА_1 приїхали на АДРЕСА_1. Він виконував роботу водія на своєму автомобілі, перевозив будівельне спорядження і ліжко для ОСОБА_7 Вказані речі вони з ОСОБА_7 почали вивантажувати з автомобіля, ОСОБА_1 пішли в будинок до ОСОБА_4. ОСОБА_12 вийшла з будинку і почала проганяти їх з подвір'я з палицею в руках. Вказані дії відповідача він знімав на камеру свого мобільного телефону. ОСОБА_2 спочатку вдарила ОСОБА_7 по руці, потім побачивши, що він це знімає на телефон підбігла до нього і вибила палицею з його рук телефон, який впав на асфальт і розбився на три частини. Телефон після цього не працював. Ремонт телефону він не здійснював. Вартість ремонту становить 3952 грн. Телефон купив за 5000 грн.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що здійснює підприємницьку діяльність по ремонту мобільних телефонів. У вересня 2016 року до нього звернувся ОСОБА_6 з проханням здійснити ремонт його мобільного телефону «Verticе V 95». Вказаний телефон був розломаний на три частини, були пошкоджені системна плата та екран. Він йому пояснив, що ремонт телефону в даному випадку є недоцільним, оскільки вартість ремонту та заміни пошкоджених деталей перевищує вартість самого телефону. Причиною таких пошкоджень може бути удар та інші механічні пошкодження завдані телефону.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона є дочкою відповідачів, вони довгий час мають конфлікт з приводу домоволодіння по АДРЕСА_1, який вирішується в судовому порядку. Так, у вересні 2014 року здійснювалися виконавчі дії по звільненню ОСОБА_4 господарської будівлі. Одним з понятих при здійсненні виконавчих дій був ОСОБА_5 Після закінчення виконавчих дій вони з чоловіком запропонували підвезти понятих до міста на своєму автомобілі, тільки попросили зачекати доки вони зберуть яблука з власної земельної ділянки, поняті погодилися нам допомогти, щоб було швидше. Побачивши, що ми збираємо яблука, ОСОБА_2 вибігла з хати і взявши палицю почала сваритися і замахуватися на ОСОБА_5 Рукою вона зачепила його окуляри і кинула на землю. З окулярів вилетіла одна лінза, вони були зіпсовані. У вересня 2016 року знову відбулася сварка між нами з чоловіком та ОСОБА_4, мирно її вирішити не вдалося. ОСОБА_2 своїми діями завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_7, а саме вдарила його палицею по руці, побачивши що вказаний факт був знятий на відеокамеру телефону ОСОБА_6 вона вдарила по телефону, який знаходився в руці ОСОБА_6 Телефон впавши на асфальт розлетівся на шматки.

Допитаний як свідок позивач по справі ОСОБА_13 показав суду, що влітку 2014 року він брав участь у виконавчих діях, що проводилися по АДРЕСА_1, як понятий. Після закінчення виконавчих дій, він з іншою понятим ОСОБА_14 допомагали власникам земельної ділянки зібрати яблука. Однак відповідач по справі ОСОБА_2 була проти цього, вона вибігла з хати з палицею і почала сваритися і проганяти нас. Вона зірвала з мене окуляри і кинула їх на асфальт, внаслідок чого вони розбилися, а саме одна з лінз надломилася і вилетіла з оправи, а сама оправа була зігнута. Ремонт окулярів він не здійснював, оскільки не зміг їх забрати через агресивність відповідача ОСОБА_2 Окуляри тоді коштували близько 100 дол. США. Він був змушений придбати собі нові окуляри, вартість яких склала 1572грн.

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що 12.09.2014 року на його земельній ділянці, яка належить йому на праві спільної часткової власності здійснювалися виконавчі дії. Після закінчення виконавчих дій, подружжя ОСОБА_1 і двоє осіб, які виконували функції понятих при здійсненні виконавчих дій залишилися і почали збирати яблука. ОСОБА_2 пішла на город подивитися на кіз, і побачила як ОСОБА_1 вилізли на яблуню і трусять плоди, а поняті їх збирають у мішки. Вона зробила їм зауваження і сказала, що яблука ще не достигли, і їх рано зривати. На що ОСОБА_8 зірвала яблуко і кинула його в голову своїй матері ОСОБА_2 Зчинилася сварка. ОСОБА_5 з телефоном знімав ОСОБА_2 побачивши це вона підійшла до нього і заборонила йому себе знімати на камеру і закрилася рукою. ОСОБА_5 різко відхилився і з нього злетіли його окуляри і впали на траву, тобто він сам собі збив окуляри. Піднявши окуляри свідок побачив, що оправа була ціла, тільки вилетіло одне скельце, вставивши його назад він хотів повернути окуляри ОСОБА_5, однак він їх демонстративно не взяв. Через місяць ОСОБА_5 і ОСОБА_1 приїхали на автомобілі на АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 повернула йому окуляри, поклавши їх на сидіння водія в автомобілі.

04 вересня 2016 року біля 11 год. 45 хв. До нас на подвір'я заїхав бус, керував автомобілем невідомий нам чоловік, в машині сиділи подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_7 ОСОБА_1 викликали нас на розмову і ми пішли до хати, розмова йшла про наші судові спори. ОСОБА_8 почала вести себе агресивно, ми з дружиною намагалися її заспокоїти, але нічого не вдалося. ОСОБА_1 вдарив ОСОБА_2, і він викликав поліцію, після чого ОСОБА_1 вибігли на вулицю. ОСОБА_7, який приїхав разом з ОСОБА_1 мав жити в літній кухні. Дружина почала йому пояснювати, що це приміщення не пристосоване для проживання, ОСОБА_6 все це знімав на камеру свого телефону, на зауваження припинити зйомку він не реагував. Потім ОСОБА_6 пішов говорити по телефону до своєї машини. Про пошкодження свого телефону він нікому не повідомляв. Дружина його не чіпала, жодних ударів по телефону не наносила. Як і коли було пошкоджено його телефон і чи взагалі було пошкодження йому не відомо.

Свідок ОСОБА_1 показав суду, що у вересні 2014 року після закінчення виконавчих дій по АДРЕСА_1, він з дружиною мали підвезти понятих в місто. Перед цим, вони ще хотіли нарвати яблук з нашої земельної ділянки, на якій рішенням суду заборонено знаходитися ОСОБА_2 і ОСОБА_4 Ми з дружиною трусили яблука з дерева, а ОСОБА_5 з ОСОБА_14 їх збирали в мішки. ОСОБА_2 взяла палицю і почала сваритися на нас, що не дасть збирати яблук, замахувалася на ОСОБА_5 палицею, після чого махнула рукою і зірвала з нього окуляри, вони впали на асфальт і розбилися. В них вилетіла з оправи лінза. ОСОБА_5 пошкоджені окуляри не взяв. Через місяць до відповідача ні він, ні ОСОБА_5 не приїжджав на АДРЕСА_1.

04 вересня 2016 року ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вони попросили привезти на АДРЕСА_1 будівельне приладдя і ліжко. ОСОБА_7 мав побудувати нам окремий вхід до будинку. Ми спробували мирно врегулювати конфліктну ситуацію поговоривши з ОСОБА_4, але не вдалося. ОСОБА_2 вдарила палицею ОСОБА_7 це все знімав на відеокамеру телефону ОСОБА_6 Зрозумівши це, відповідач вибила палицею з рук ОСОБА_6 телефон, він впав на асфальт і розлетівся на частини.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису №1 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 свариться на ОСОБА_7 з приводу того, що він буде проживати в літній кухні.

З відеозапису №2 вбачається, що відповідач з палицею в руках проганяє з подвір'я ОСОБА_7 та ОСОБА_6

З відеозапису №3 вбачається, що ОСОБА_1 з дружиною були в хаті з ОСОБА_4, з відти почулися крики, відповідач з чоловіком виганяли всіх з подвір'я. ОСОБА_1 викликає по телефону поліцію. ОСОБА_2 з палкою в руках сидить біля господарської будівлі і свариться з ОСОБА_8

З відеозапису №4 вбачається, що ОСОБА_2 проганяє з палкою в руках чоловіка, що тримає телефон у руках, з саду, наносить йому палкою два удари. Відповідач тримає в руках пошкоджені окуляри без скла, які підняла з землі, в траві вона знайшла лінзу, що випала. По словам ОСОБА_1 чоловік, якому пошкодили окуляри це позивач по справі ОСОБА_5

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, кожна особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до роз'яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів про стягнення матеріальної шкоди з відповідача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є доведеними та обґрунтованими. При цьому суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_4 оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, він є чоловіком відповідача по справі ОСОБА_2 та його покази спростовуються оглянутими в судовому засіданні відеозаписами та показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, та допитаних в судовому засіданні в якості свідків позивачів ОСОБА_5 ОСОБА_6, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_5, матеріальної шкоди в розмірі 1572,00 грн. та на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 3952,00 грн. підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі по 9931,56 грн. завданої кожному з позивачів, суд зазначає наступне.

В позовній заяві позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 зазначили, що внаслідок винних протиправних дій відповідача ОСОБА_2 їм було завдано моральну шкоду.

Згідно з ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт заподіяння позивачам моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях, переживаннях, що негативно вплинула на їхній психоемоційний стан суд вважає недоведеним, оскілки позивачами не зазначено, яких саме душевних чи моральних страждань вони зазнали внаслідок дій відповідача, та яким чином такі дії вплинули на їхній психологічний стан. За таких обставин, підстави для стягнення на користь позивачів моральної шкоди відсутні, а тому позовні вимоги позивачів про стягнення з відповідача на їхню користь моральної шкоди до задоволення не підлягають.

Згідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до роз'яснень п.48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р., витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За вищевикладених обставин, з відповідача на користь позивачів ОСОБА_5 ОСОБА_6 слід стягнути судові витрати по справі понесені ними по сплаті судового збору в розмірі по 551,20 грн. кожному. Щодо позовної вимоги про відшкодування витрат понесених позивачами на юридичну допомогу, то в її задоволенні слід відмовити, оскілки позивачами не надано суду розрахунку таких витрат, документального підтвердження здійснення витрат на правову допомогу, крім того, представник позивачів ОСОБА_1 не є особою, що надає професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_2), ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_3) до ОСОБА_2 (місце проживаня: АДРЕСА_4) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1572 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 3952 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5, судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судовго збору у розмірі 551,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судовго збору у розмірі 551,20 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог позивачів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.