ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2018 року м. Кропивницький

справа № 388/1001/17

провадження № 22-ц/781/135/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дьомич Л.М., Дуковського О.Л.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області у складі судді Степанова С.В. від 27 жовтня 2017 року у справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, -

встановила:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що він є особою похилого віку, не працює, отримує пенсію за віком в розмірі 1504 грн., інших джерел доходів немає. Високі тарифи на комунальні послуги, продукти харчування, а також додаткові витрати на лікування змушують його витрачати майже всю пенсію, що призводить до скрутного матеріального становища. Його син ОСОБА_2 добровільно матеріальну допомогу йому не надає. При цьому неповнолітніх дітей та інших осіб на його утриманні немає, стан здоров'я задовільний, є працездатною особою та має можливість надавати таку допомогу. Посилаючись на ці обставини, просив стягнути з відповідача на його утримання аліменти в розмірі ? частини усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи. Зокрема, вказав, що відповідач не довів фактів ухилення позивача від допомоги щодо його виховання та матеріального забезпечення. Не довів факту утримання своїх дітей та непрацездатної матері. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію за віком в розмірі 1504, 66 грн./а.с.3/. Згідно медичної довідки № 4719, ОСОБА_1 перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря та потребує постійного медикаментозного лікування /а.с.5/. Позивач є батьком відповідача - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.4/. Згідно довідки про доходи, відповідач працює у комунальному дошкільному навчальному закладі № 5 «Ружечка» на посаді сторожа. Загальна сума доходу за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року складає 31 837,23 грн. /а.с.19/.

У ст. 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Згідно із положенням ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

Однак, вимогами ст. 204 СК України можливість звільнення від зазначеного обов'язку або присудження його на певний строк пов'язується із встановленням тієї обставини, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків.

Обов'язок батьків утримувати дитину встановлено у ст. 180 СК України.

Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, які можуть бути встановлені як за домовленістю між батьками дитини так і за рішенням суду.

Ухилення від виконання батьківських обов'язків означає умисне діяння (дію або бездіяльність), у результаті якого обов'язки по утриманню та/або вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі або не виконуються взагалі.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ухилявся від виконання батьківських обов'язків, матеріальної допомоги не надав та не брав участь у вихованні відповідача, оскільки залишив родину коли останньому було один рік, і в подальшому уникав спілкування та будь-якої допомоги не надавав. Даний факт підтверджується показами свідка ОСОБА_3, які не були спростовані позивачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що він з сином не спілкувався, але все одно надавав йому матеріальну допомогу шляхом відрахування частини коштів із заробітної плати, не заслуговують на увагу суду, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих доводів позивачем надано не було.

Крім того, надана позивачем довідка про стан його здоров'я не підтверджує факт щомісячних витрат на придбання ліків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що позивач отримує пенсію вищою ніж мінімальний розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлений на 2017 рік. Доходи відповідача суттєво не перевищують доходи позивача. При цьому, на його утриманні знаходиться мати похилого віку та діти, які потребують утримання, оскільки продовжують навчання /а.с.15,16,17, 18, 20/.

Отже,суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам та дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Постанова виготовлена 29.01.2018 року.

Головуючий:

Судді: