Єдиний унікальний номер 725/5640/17
Номер провадження 4-с/725/44/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

при секретарі Сорокан М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» на дії державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області щодо повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № 52097567 (боржник ОСОБА_1М.), -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року заявник звернувся до суду з вище вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилався на те, що 17.03.2014 року Першотравневим районним судом м.Чернівці було видано виконавчий документ №725/1168/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Чернівцігаз» заборгованості за природний газ в сумі 611,83 грн. та судового збору в розмірі 121,80 грн.

Вказаний виконавчий лист був предявлений до виконання в ЧМВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, проте 27.11.2017 року на адресу стягувача надійшла копія постанови державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачу з тих підстав, що у боржника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Вказана постанова винесена державним виконавцем 30.06.2017 року, проте на адресу стягувача надійшла лише 27.11.2017 року з порушенням встановлених законом строків, крім того, державний виконавець не в повній мірі використав свої повноваження передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та не вжив вичерпних заходів щодо розшуку майна боржника, які б носили ефективний характер. Зокрема державний виконавець не надіслав стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження, не здійснив огляду житла та інших приміщень боржника з метою виявлення майна, не залучив стягувача для проведення виконавчих дій, не отримав необхідну інформацію щодо майнового стану боржника, не накладено арешт на майно боржника, не звернено стягнення на його доходи, акт про відсутність майна складався у невідомому місці, оскільки державний виконавець жодного разу фактично не зявлявся до помешкання боржника, крім того, вказаний акт було складено у відсутності стягувача та боржника.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, розміщених у мережі Інтернет на веб-сайті, по даному боржнику визначено фактично дві виконавчі дії: відкриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу з причин відсутності у боржника майна.

За таких обставин, вважає, що державним виконавцем не проводилось жодних виконавчих з метою примусового виконання рішення суду, а виконавчий документ повернуто безпідставно та незаконно, при цьому не розяснено порядку повторного предявлення виконавчого листа до виконання.

На підставі вище викладеного, просив скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувача від 30.06.2017 року (ВП № 52097567), винесену державним виконавцем ЧМВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2; визнати незаконною бездіяльність державного виконавця ЧМВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 під час здійснення виконавчого провадження № 52097567; зобовязати ЧМВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області негайно відновити виконавче провадження № 52097567 щодо виконання виконавчого документа №725/1168/14-ц від 17.03.2014 року, виданого Першотравневим районним судом м.Чернівці та вчинити всі необхідні виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження»; винести окрему ухвалу про порушення закону та направити її до ЧМВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, а про вжиття заходів по цій ухвалі зобовязати державного виконавця повідомити ПАТ «Чернівцігаз».

В судове засідання представник заявника не зявився, направив до суду клопотання про розгляд скарги без його участі, при цьому скаргу просив задовольнити.

Представник ЧМВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області в судове засідання не зявився, направив до суду клопотання про розгляд скарги без його участі, а також надав копії матеріалів виконавчого провадження на підтвердження здійснених ним виконавчих дій під час примусового виконання вказаного вище виконавчого документу виданого Першотравневим районним судом м.Чернівці.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась про час та місце розгляду скарги, про причини своєї неявки суд не повідомила.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, дана скарга може бути розглянута за відсутності учасників процесу.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 55,124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судом встановлено, що 17.03.2014 року Першотравневим районним судом м.Чернівці було видано судовий наказ №725/1168/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь заявника заборгованості в сумі 611,83 грн. та судових витрат (а/с 5).

Вказаний виконавчий документ 25.08.2016 року був предявлений стягувачем до виконання у встановленому законом порядку (а/с 6).

Разом з тим, постановою старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 від 30.06.2017 року вказаний виконавчий документ був повернутий стягувачу у звязку з тим, що у божника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення, а здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (а/с 7).

Копія вказаної постанови стягувачем отримано 27.11.2017 року, що підтверджується вхідним штампом на супровідному листі (а/с 8).

За змістом ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положення ст. 447 ЦПК України дублюються зі змістом ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановленні Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження.

Згідно п.20 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені ч.1 ст. 40 Закону.

З наданих державним виконавцем копій документів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем здійснено запит щодо перебування у власності відповідача рухомого та нерухомого майна, а також отримано дані з пенсійного фонду та з Державної фіскальної служби про відсутність доходів у божника, при цьому матеріали справи не містять доказів щодо інших вжитих заходів відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі яких державний виконавець дійшов висновку про відсутність у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення, зокрема не здійснено вихід за адресою місця проживання.

Так, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та гарантією судового захисту порушених прав, а тому державний виконавець повинен вживати всіх передбачених законом заходів з метою забезпечення права на справедливий судовий захист, проте в оскаржуваній постанові про повернення виконавчого документа стягувачу зазначено лише, що заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними, однак не вказано, які саме заходи здійснено державним виконавцем.

Враховуючи те, що державний виконавець в судове засіданні не зявився, не надав достатніх доказів на спростування доводів заявника, враховуючи принцип змагальності та диспозитивності цивільного процесу, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не було використано усі надані йому законом повноваження з метою примусового виконання судового наказу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17.03.2014 року №725/1168/14-ц.

Таким чином, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення скарги в частині вимог про зобовязання ЧМВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області негайно відновити виконавче провадження № 52097567 щодо виконання виконавчого документа №725/1168/14-ц від 17.03.2014 року, виданого Першотравневим районним судом м.Чернівці та вчинити всі необхідні виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», оскільки вирішення питання про наявність підстав для відновлення виконавчого провадження та вчинення передбачених законом виконавчих дій входить до обовязків державного виконавця, які реалізуються ним у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та відповідних підзаконних нормативних актів, а суд в такому випадку лише перевіряє відповідність прийнятного рішення вимогам чинного законодавства, у разі його оскарження в порядку передбаченому законом.

За таких обставин, наслідком визнання постанови незаконною є подальше вирішення державним виконавцем питання про відновлення виконавчого провадження за вище вказаним виконавчим листом, що є належним способом захисту порушених прав заявника.

За змістом ст. 447 ЦПК України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» способом захисту порушеного права сторони виконавчого провадження є звернення до суду із скаргою на рішення, дію або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, при цьому вирішення питання про наявність підстав для винесення окремої ухвали належить виключно до компетенції суду згідно ст. 262 ЦПК України та не може бути розціненою як вимога скарги спрямована на захист порушених прав заявника.

За наслідками розгляду справи судом не встановлено підстав для винесення окремої ухвали відповідно до вимог ст. 262 ЦПК України.

У відповідності до вимог ст.ст. 451, 453 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 55,124 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 260, 261,268, 273, 352, 353, 354, 355, 447-453 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця ЧМВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 під час здійснення виконавчого провадження № 52097567.

Постанову старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 від 30.06.2017 року №52097567 про повернення стягувачу виконавчого документу, а саме судового наказу Першотравневого районного суду м.Чернівці №725/1168/14-ц від 17.03.2014 року скасувати.

В задоволені решти вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її вручення безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області в порядку визначеному главою першою розділу пятого ЦПК України або через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна