Справа № 372/1185/17 Головуючий у І інстанції Болобан В. Г.
Провадження № 22-ц/780/337/18 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 26 22.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Мельника Я.С., Данілова О.М.,

за участю секретаря: Шуляка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», ТОВ «Фінансова Компанія Інвест-Кредо», треті особи: ОСОБА_3, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, про визнання недійсним застереження про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просила суд визнати недійсним застереження про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя, включене до іпотечного договору від 13 грудня 2007 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., реєстраційний номер 4598к, предмет якого було змінено додатковим договором від 06 березня 2008 року, реєстраційний номер 1101.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим і незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з'ясуванням судом обставин справи, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначила, що 13.12.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та її колишнім чоловіком ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, предмет якого було змінено додатковим договором від 06 березня 2008 року, реєстраційний номер 1101. За вказаним іпотечним договором, ОСОБА_3 передав у власність у заставу АКБ «Форум» нерухоме майно, а саме: житловий будинок з допоміжними спорудами АДРЕСА_1; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,165 га., яка знаходиться в АДРЕСА_2 з кадастровим номером НОМЕР_1 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,165 га., яка знаходиться в АДРЕСА_2 з кадастровим номером НОМЕР_2; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,10 га., яка знаходиться в АДРЕСА_2 з кадастровим номером НОМЕР_3 зазначила, що вище вказане майно було набуте нею та її колишнім чоловіком під час проживання однією сім'єю, вона не являється стороною іпотечного договору від 13 грудня 2007 року та не надавала згоди, як співвласник нерухомого майна, переданого в іпотеку АКБ «Форум», ні на договір про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя, ні на заставу про це в іпотечному договорі. Просить суд, скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким визнати окрему частину Іпотечного договору без номера від 12.12.2007 року, реєстровий №4598к, а саме частину пункту 6, разом із підпунктами 6.1., 6.2., 6.3., 6.4., 6.5. - недійсною, з підстав невідповідності її вимогам закону, укладеної без належної згоди та з порушенням прав співвласника (другого із подружжя) нерухомого майна, а також із порушенням особистого права на житло ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.11.1987 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, який 17.03.2010 року був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

13.12.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №0509/07/01-СL, згідно з яким банк відкрив ОСОБА_3 відновлювану кредитну лінію на споживчі цілі, із лімітом кредитування в сумі 158000 доларів США на строк до 13.12.2017 року з процентною ставкою 13 % річних.

13.12.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_3 загальною площею 723,3 кв.м., житловою площею 96,4 кв.м.; земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,15 га., яка знаходиться в АДРЕСА_2 з кадастровим номером НОМЕР_1 земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,15 га., яка знаходиться в АДРЕСА_2 з кадастровим номером НОМЕР_2; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,10 га., яка знаходиться в АДРЕСА_2 з кадастровим номером НОМЕР_4

06.03.2008 року між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним банком «Форум» було укладено додатковий договір до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. 13 грудня 2007 року за р. № 4598к, укладеного між АКБ «Форум» та ОСОБА_3, даним договором забезпечено виконання іпотекодавцем зобов'язань, що випливають з укладеного з іпотекодержателем кредитного договору № 0509/07/01-СL від 13.12.2007 року, додаткової угоди від 06.03.2008 року до нього та додаткових угод, які можуть бути укладені в майбутньому.

Як вбачається з заяви від 13.12.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., ОСОБА_2 дала згоду чоловікові, ОСОБА_3, на підписання договору іпотеки з АКБ «Форум» на умовах їй відомих під заставу земельних ділянок та житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, набутих в період їх зареєстрованого шлюбу.

13.04.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» було укладено договір № 491-Ф про відступлення права вимоги. За цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальника, іпотекодавця та поручителя.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не були доведені підстави для визнання недійсним застереження про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то цивільні права та обов'язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-539цс16. З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв'язку слід дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд установить, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 була надана згода на укладання договору іпотеки на відомих їй умовах, що підтверджується її заявою, а також про те, що майно, передане в іпотеку, визнано спільною сумісною власністю подружжя лише за рішенням суду від 10.08.2010 року, тобто вже після укладання договору кредиту та іпотеки.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови буде виготовлений не пізніше 26 січня 2018 року.

Головуючий:

Судді: