У Х В А Л А

09 січня 2018 року

м. Київ

справа № 237/1133/17

провадження № 61-595ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В.П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, підписану представником ОСОБА_2, на рішення Марʼїнського районного суду Донецької області від 11 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 28 листопада 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Жовтень», третя особа - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Жовтневе», про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Подана 18 грудня 2017 року касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішенно питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона у порушення вимог статті 392 ЦПК України подана особою, яка не має на це повноважень, передбачених законом.

Відповідно до пункту 11 частини 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України у редакції Закону України № 1401-VIIIвід 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Зазначені зміни до Конституції України набули чинності 30 вересня 2016 року, а провадження у справі відкрито після цих змін. Отже, представництво у Верховному Суді може здійснюватися виключно адвокатами.

Згідно частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

З огляду на викладене заявнику необхідно на виконання вищевказаних положень закону надати до суду касаційної інстанції документи, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Крім того, касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, оскільки до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи те, що ціна позову становить 640 грн, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 1 280 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у

м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, підписану представником ОСОБА_2, на рішення Марʼїнського районного суду Донецької області від 11 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 28 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 09 лютого 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Курило