Справа № 701/2-662/2010
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 січня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.

суддів : Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

при секретарі : Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду, яку постановлено 18 березня 2016 року суддею Ільтьо І.І. у справі за поданням заступника начальника відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції про визначення частки майна боржника,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року заступник начальника відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним поданням. Подання мотивовано тим, що на виконанні у відділі ДВС Берегівського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження № 42257415 з примусового виконання виконавчого листа № 6-662/10, виданого 18 червня 2010 року Берегівським районним судом Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 98 667 грн. 48 коп. суми боргу та 1 106 грн 67 коп. судових витрат. Зазначав, що ухвалою апеляційного суду Закарпатської області 18 квітня 2012 року визначено частку майна ОСОБА_3 у будинковолодінні № 13 по вул. Цабана Шамуела в м. Берегово, яким він володіє з ОСОБА_4, у розмірі 1/2 частини будинковолодіння. При цьому земельна ділянка за адресою: м. Берегово, вул. Цабана Шамуела, 13, зареєстрована за ОСОБА_4, а тому на підставі ч. 2 ст. 63, ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 379 ЦПК України (в редакції на момент звернення з поданням) просив визначити частку ОСОБА_3 на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м.Берегово, вул. Цабана Шамуела, 13, якою він володіє з ОСОБА_4, у розмірі 1/2 частини вказаної земельної ділянки.

Ухвалою Берегівського районного суду від 18 березня 2016 року в задоволенні подання заступника начальника відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції про визначення частки майна боржника відмовлено.

Заперечуючи ухвалу суду, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив скасувати дану ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення подання, оскільки така постановлена судом з неповним зясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд не врахував його пояснення, в яких він посилався на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 квітня 2012 року, якою визначено частку майна ОСОБА_3 у будинковолодінні № 13 по вул. Цабана Шамуела в м. Берегово, яким він володіє з ОСОБА_4, у розмірі 1/2 частини будинковолодіння та на вимоги ст. 120 ЗК України.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 19 травня 2016 року залишено без змін ухвалу Берегівського районного суду від 18 березня 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2017 року ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 19 травня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні подання заступника начальника ВДВС Берегівського РУЮ ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника, суд першої інстанції виходив із того, що спірна земельна ділянка є власністю ОСОБА_4 та набута нею після розірвання шлюбу з боржником ОСОБА_3

Однак, з таким висновком апеляційний суд погодитись не може, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону з огляду на наступне.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ЦПК України, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що на виконанні у відділу ДВС Берегівського РУЮ перебуває виконавче провадження № 42257415 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 6-662/10, виданого 18 червня 2010 року Берегівським районним судом Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 98 667 грн 48 коп. боргу та 1 106 грн 67 коп. судових витрат.

Під час здійсненні виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні встановлено, що ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який було розірвано 10 липня 2010 року.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 квітня 2012 року задоволено подання відділу ДВС Берегівського РУЮ про визначення частки майна боржника у спільній сумісні власності та визначено частку майна боржника ОСОБА_3 в будинковолодінні № 13 по вул. Цабана Шамуеля в м. Берегово, яким він володіє з ОСОБА_4, у розмірі 1/2 частини будинковолодіння.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01 липня 2014 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01 липня 2014 року земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Берегово, вул. Цабана Шамуеля, 13, належить на праві приватної власності ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України (в редакції, чинній на момент звернення з поданням та постановлення ухвали) питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Згідно з ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка була чинною на час розгляду справи, у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Частиною 2 ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною 4 ст. 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відмовляючи в задоволенні подання державного виконавця про визначення части майна боржника, судом першої інстанції не взято до уваги те, що спірна земельна ділянка має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, при цьому 1/2 частини будинку, який знаходиться на спірній ділянці, належить ОСОБА_3, що встановлено ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 квітня 2012 року.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов до хибного висновку про відсутність у боржника ОСОБА_3 права на частку спірної земельної ділянки.

Відповідно до приписів п.4 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала Берегівського районного суду від в 18 березня 2016 року - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення подання з вищенаведених підстав.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374,376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Ухвалу Берегівського районного суду від 18 березня 2016 року скасувати.

Подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції про визначення частки майна боржника задовольнити.

Визначити за боржником ОСОБА_3 частку у розмірі ? частини земельної ділянки за кадастровим номером :01:009:0105, що знаходиться за адресою: м.Берегово, вул.Цабана Шамуела,13, якою він володіє спільно з ОСОБА_4.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 січня 2018 року

Головуючий :

Судді :