Справа № 460/3203/17
Провадження №2/460/1682/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді: Кондратьєвої Н.А.

при секретарі Юрчишині В.В.

за участі представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Яворівської районної державної адміністрації, Рогізнянської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

11.08.2017р. ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Яворівської районної державної адміністрації, Рогізнянської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права на середню земельну частку ( пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 червня 2007 року, помер її чоловік ОСОБА_5, який за життя працював слюсарем в тракторній бригаді колгоспу «Правда», правонаступником якої було АТФ «Рогізно», пізніше перейменовано в ПОП «Рогізно», після чого перейменовано в ТзОВ «Рогізно», та в подальшому перейменовано в ПОП «Галичина». Окрім того, стверджує, що її чоловік був членом колгоспу «Правда». За рішенням Загальних зборів агроторгової фірми «Рогізно» було затверджено завдання на складання проекту роздержавлення і приватизації земель АТФ «Рогізно» Яворівського р-ну, Львівської області. Пунктом 2.3.3., «Проекту роздержавлення та приватизації земель Агроторгової фірми «Рогізно» Яворівського р-ну Львіської області» встановлено, що в результаті розрахунків середній розмір середньої земельної частки по АТФ «Рогізно» становить 1,93 га, в т.ч по ріллі 1,60 га. Невід'ємною частиною «Проекту роздержавлення та приватизації земель Агроторгової фірми «Рогізно» Яворівського р-ну Львіської області» є списки працівників агро-торгової фірми «Рогізно», які мають право на одержання середньої земельної частки (паю) с. Рогізно. ЇЇ чоловік ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, включений в вищезгадані списки під номером 119. Абзацом третім п. 2.3.3. Проекту,передбачено, що після затвердження проекту роздержавлення і приватизації земель спілки сільською радою народних депутатів видається «Сертифікат на право приватної власності» на середню земельну частку (пай) без контурного визначення її зовнішніх меж на місцевості. Однак, за життя її чоловік не встиг звернутись в сільську раду за отриманням сертифікату, через зайнятість буденними проблемами. Після смерті чоловіка, вона неодноразово зверталась в сільську раду за отриманням сертифікату, проте їй відповідали, що це повноваження Яворівської РДА. В свою чергу, на її запити, Яворівська РДА, відповідала, що сертифікат не видавався і у них немає повноважень на видачу сертифікатів. До моменту смерті ОСОБА_5, позивач ОСОБА_4, проживала разом зі своїм покійним чоловіком однією сім'єю, вели спільне господарство, з моменту смерті вона не подавала жодних заяв про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України, вона як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї. Вважає, що на підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прйняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, отже з моменту смерті свого чоловіка, вона вступила в управління і володіння належним померлому чоловікові майном. А тому вона як спадкоємець його майна за законом, має право на спадкування належного йому земельного паю.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник Рогізнянської сільської ради Яворівського району Львівської області, сільський голова ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Представник Яворівської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заперечень суду не надав, причини неявки не повідомив.

Заслухавши представників позивача, сільського голову Рогізнянської сільської ради Яворівського району Львівської області, вивчивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги з врахуванням наступних підстав.

Земельним кодексом України в редакції 1992 р., Програмою приватизації майна і землі в АПК Львівської області, затвердженою ухвалою XI сесії першого демократичного скликання Львівської обласної ради народних депутатів від 01.02.1993 р. Положенням про паювання землі в агропромисловому комплексі Львівської області, Положенням про сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку). Взірцевим положенням про паювання майна колективних агроформувань, затверджених ухвалою ХІУ сесії Львівської обласної ради народних депутатів від 08.12.1993 р. №351 передбачене право пенсіонерів, які раніше працювали в сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, на отримання сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) пай.

Судом встановлено, що чоловік позивачки, ОСОБА_5 помер 04 червня 2007 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 093770 виданого виконкомом Рогізненської сільської ради Яворівського району Львівської області. Згідно з трудовою книжкою, виданою на імя ОСОБА_5 та довідкою виданою ПОП «Галичина» вбачається, що чоловік позивачки ОСОБА_5 є членом колгоспу «Правда» з 05.07.1957 року по 16.11.1994 року. Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 був включений у список працівників агро-торгової фірми «Рогізно», які мають право на отримання середньої земельної частки (паю) с. Рогізно.

Окрім того, факт праці ОСОБА_5 у колгоспі «Правда» підтверджується довідкою від 29.07.1986р. виданою виконкомом Рогізненської сільської ради народних депутатів.

Відповідно до наданої позивачем довідки, виданої ПОП «Галичина» встановлено, що колгосп «Правда» перейменовано в АТФ «Рогізно» відповідно до протоколу №2 від 22.02.1992р. АТФ «Рогізно» перейменовано в ПОП «Рогізно» відповідно до протоколу №2 від 09.03.2000р. ПОП «Рогізно» перейменовано в ТзОВ «Рогізно» відповідно до наказу №40 від 10.10.2001р. ТзОВ «Рогізно» перейменовано в ПОП «Галичина» відповідно до протоколу №1 від 02.02.2003р.

З наведених та досліджених судом документів вбачається, що померлий чоловік позивачки ОСОБА_5 на час складання списків осіб, які мають право на середню земельну частку(пай), проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, був колгоспним пенсіонером.

Однак, за життя ОСОБА_5, проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_2, будучи колгоспним пенсіонером, не отримав сертифікату на право на земельну частку (пай).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 зі змінами, внесеними Постановою ВС України №2 від 19.03.2010 р. передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі -КСП). включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі і у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка було членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Враховуючи те, що ОСОБА_5, на час складання та затвердження списку працівників агро-торгової фірми «Рогізно», які мають право на отримання середньої земельної частки (паю), як колгоспний пенсіонер, був включеним у такий список та мав право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) однак з незалежних від нього причин, за життя не встиг отримати сертифікату на право на земельну частку (пай).

Проект роздержавлення і приватизації земель агро-товарної фірми «Рогізно» та колективного селянського господарства «Вікторія» Рогізнянської сільської Ради народних депутатів Яворівського району Львівської області (а.с.32-34) схвалено та затверджено в 1994 році.

З вказаного Проекту вбачається, що в результаті розрахунків розмір середньої земельної частки (паю) по АТФ «Рогізно» становить 1.93 га, в тому числі рілля 1.60 га.

Як вбачається із свідоцтва про одруження серії VII-УР № 807794 позивач ОСОБА_4 перебувала у шлюбі із ОСОБА_5 з 23.09.1961 року.

Відповідно до довідки Рогізненської сільської ради Яворівського району Львівської області № 32 від 11.01.2018, в проекті роздержавлення на земельну частку (пай) по Рогізненській сільській раді була допущена помилка у по батькові ОСОБА_5 та невірно зазначено його по батькові Миколайович.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 заповіт на спадкове майно не складав, а тому право на спадкування після його здійснюється за законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилося внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено в суді, позивач, ОСОБА_6, проживала разом зі своїм покійним чоловіком однією сім'єю, вели спільне господарство, з моменту його смерті вона не подавала жодних заяв про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 мав право на отримання середньої земельної частки (паю), його дружина ОСОБА_6, як спадкоємець, набула права на середню земельну частку (пай).

Інших осіб, які б окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендували на середню земельну частку (пай), в суді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, та на підставі Указу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. ст. 1217, 1218, 1225, 1261, 1270 ЦК України, суд-

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 03.05. ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 04.06.2007 року, право на земельну частку (пай) розміром 1.93 га на території Рогізненської сільської ради Яворівського району Львівської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Кондратьєва