У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2018 року м. Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Науменко С. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини ,-

ВСТАНОВИВ:

До Немирівського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій вона просить встановити факт прийняття спадщини, ОСОБА_2 померлої 13 березня 2014 року, після смерті її рідної тітки ОСОБА_3, померлої 01 вересня 2005 року. Та встановити факт прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 померлої 13 березня 2014 року.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільно процесуальний Кодекс України, визначаючи компетенцію судів щодо розгляду цивільний справ, зазначив, що суди розглядають справи в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Якщо при розгляді справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (ч.6 ст.294 ЦПК України).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз'яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Як вбачається із матеріалів справи заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини заявником ОСОБА_1 після смерті її матері ОСОБА_2 померлої 13 березня 2014 року.

Вищевказане свідчить про те, що існує спір про право, що виключає розгляд заяви про встановлення факту прийняття спадщини у порядку окремого провадження.

З огляду на викладене, вважаю, що дана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а повинна бути подана в порядку позовного провадження.

Враховуючи наведене, вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, так як вимоги заявника стосуються його права на прийняття спадщини, з приводу якого вбачається спір, і які повинні розглядатись в позовному провадженні. Заявник має право звернутись до суду з позовом на загальних підставах.

Керуючись ст. ст. 186, 293 ч.2,294 ч.6 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за її заявою про встановлення факту прийняття спадщини оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Розяснити заявнику, що відмова у відкритті провадження у справі не перешкоджає йому у зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Розяснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя:: (підпис)

З оригіналом вірно:

Суддя::