ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2018 року м. Кропивницький

справа № 402/1449/17

провадження № 22-ц/781/970/18

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Дьомич Л.М. (суддя доповідач),

Єгорової С.М.; Кіселика С.А.

за участю секретаря: Кравченко Я.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4;

відповідач - ФГ «Холод»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2018 року у складі судді Ясінського Л.Ю. у справі за позовом ОСОБА_4 до фермерського господарства «Холод» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до фермерського господарства «Холод» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування вимог зазначила, що 17 березня 2014 року уклала з відповідачем договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,22 га, кадастровим номером НОМЕР_1, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Грушківської селищної ради Благовіщенського району.

Свій примірник договору оренди отримала лише в середині вересня 2017 року та дізналася, що правочин укладено строком на 25-ть років. Проте, до його підписання сторонами досягнуто усної домовленості про строк дії договору на 10-ть років.

Крім того, всупереч ст. 125 ЗК України голова фермерського господарства своєчасно не провів державної реєстрації правочину. Реєстрація відбулась 15 березня 2017 року (така дата зазначена в позові), тобто майже через два роки після його підписання. Тим самим відповідач змінив одну із істотних умов договору оренди, а саме строк його дії.

18 жовтня 2017 року письмово звернулась до голови ФГ «Холод» ОСОБА_5 з вимогою розірвати правочин за домовленістю сторін. Проте відповіді не отримала.

Про порушення своїх прав дізналась 21 листопада 2017 року після отримання витягу з Державного земельного кадастру.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. Судом не враховано, що три примірники договору оренди містять розбіжності, а саме в примірнику договору позивача дата підписання зазначена - 17.03.2014 р., в примірнику відповідача - 17.03.2016 р., а в примірнику договору наданого Благовіщенською РДА взагалі відсутня дата його підписання, в той час як правочин згідно витягу з Державного земельного кадастру зареєстрований 15.03.2016 р. На четвертій сторінці договору оренди (примірник позивача) стоїть печатка ФГ «Холод», а не установи, що здійснила державну реєстрацію. Також примірник договору оренди позивача скріплений новою печаткою ФГ «Холод», яка могла бути отримана відповідачем лише після 19 травня 2016 року, тобто після дати перейменування м. Ульяновка в м. Благовіщенське. Примірник договору Благовіщенської РДА печаткою господарства не скріплений. В актах приймання-передачі та визначення меж земельної ділянки в натурі, які знаходяться у позивача вказано дату 17.03.2014 р., а в актах, які знаходяться у РДА відсутня дата їх складання. Суд безпідставно відмовив їй в ознайомленні з матеріалами справи, у зв'язку з чим не змогла підготувати письмове клопотання про призначення у справі почеркознавчої та техніко-криміналістичної експертизи. З примірником договору відповідача ознайомились лише в судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Апеляційне провадження відкрито 29 травня 2018 року. Розгляд справи призначено на 08 серпня 2018 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_4 та пояснення представника ФГ «Холод» адвоката ОСОБА_6, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, за наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За статтею 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що підписавши спірний договір оренди, сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов в тому числі визначили, що договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації, а також щодо порядку передачі земельної ділянки. Передача в оренду земельної ділянки до набрання чинності правочину не заперечується будь-якою із сторін договору та не суперечить вимогам закону.

Висновок суду першої інстанції перевірений колегією суддів і встановлена його відповідність обставинам справи, спірним правовідносинам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом та витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є власником земельної ділянки площею 3,22 га, кадастровий НОМЕР_1, яка розташована на території Грушківської сільської ради Ульяновського району (а.с.14-17).

Між фермерським господарством «Холод» та ОСОБА_4 укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий НОМЕР_1, розташованої на території Грушківської сільської ради, строком на 25 років. Право оренди земельної ділянки згідно витягу з Державного земельного кадастру зареєстровано Реєстраційною службою Ульяновського районного управління юстиції 15 березня 2016 року (а.с.5-8;22-23).

За умов якого договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також укладеним між сторонами договором оренди землі.

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-ХІV.

Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності.

Зобов'язання орендодавця і орендаря земельної ділянки виникають на підставі укладеного договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду землі» об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України).

Статтями 24, 25 Закону «Про оренду землі» передбачені права та обов'язки орендодавця та орендаря.

Зокрема, орендодавець зобов'язаний, не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов'язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Предмет та підстава звернення ОСОБА_4 до суду з позовом обумовлювалось розірванням договору оренди на підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі», у зв'язку з недосягненням сторонами суттєвої істотної умови договору, а саме строку його дії.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Вказані норми Закону відповідають нормам ст. 651 ЦК України.

Частиною 1 ст. 32 цього ж Закону передбачені інші підстави для розірвання договору оренди землі, яке здійснюється в судовому порядку за наявності спору.

Зокрема на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктами 35-36 договору оренди передбачено, що його дія припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін за наслідками невиконання другою стороною обов'язків, визначених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, що істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладаючи правочин сторони погодили, що строк його дії становить 25-ть років, який діє з моменту державної реєстрації (пункт 8 договору), що скріплено підписами.

ОСОБА_4 не заперечувала, що нею особисто здійснено підпис в договорі оренди, вказувала лише на сімейні обставини за яких ставила підпис і за яких достеменно не вивчила умови. Тобто положення договору підписані, а відтак узгоджені, в тому числі й строк його дії. Тому посилання на те, що за усною домовленістю вважала, що договір укладено строком на 10-ть років не заслуговують на увагу і не приймаються як обґрунтовані.

Проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки відбулась 15 березня 2016 року, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.22) З цього часу набув чинності договір між сторонами і ця дата не змінює строк його дії та не є правовою підставою для його розірвання. Оскільки в судовому порядку договір може бути розірваний лише з підстав істотного порушення його умов іншою стороною (ч. 2 ст. 651 ЦК України, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі») чи в інших випадках, прямо передбачених договором або законом.

Умовами договору чітко визначено, що відлік строку його дії, який становить 25-ть років починається з моменту державної реєстрації.

Враховуючи підстави заявленого позову, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази та встановлені судом обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності підстав для дострокового розірвання договору оренди землі, а також щодо порушення відповідачем прав позивача як власника земельної ділянки.

Щодо доводів апеляційної скарги, а саме про порушення допущені при оформлені правочину, так як в трьох примірниках договору оренди землі містять розбіжності в даті його укладення, на четвертій сторінці примірника договору позивача стоїть печатка ФГ «Холод», а не установи, яка здійснила державну реєстрацію і така печатка могла бути отримана відповідачем лише після 19 травня 2016 року, коли була перейменована назва з Ульяновської на Благовіщенській РДА. Вказані обставини виходять за межі предмету спору, так як не становили підставу звернення, про них не заявлялось в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не приймає і не розглядає підстави позову, що не були предметом розгляду справи в суді.

Мотиви апеляційного оскарження не спростовують висновків суду та не дають підстав для скасування судового рішення.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності позивачем фактів порушення її прав, свобод та інтересів, виходячи з визначених ст. 2 ЦПК України завдань цивільного судочинства правомірно відмовив у задоволенні позову. Тому в порядку ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 15 серпня 2018 року

Суддя доповідач:

Судді: