Провадження №4-с/760/83/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретарів- Гак І.О., Річенко М.В.

представника заінтересованої особи- Лифара Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Березнівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській обл., начальник Березнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській обл. Трембіцька Н.В., старший державний виконавець Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І., Солом»янський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання неправомірною бездіяльності, зняття арешту з майна та зобов»язання зняти арешт з майна, суд

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою і просить:

-визнати неправомірною бездіяльність начальника Березнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Трембіцької Н.В., що полягає у не знятті арешту з належного йому майна при виконанні виконавчого листа №2-1005-1/09, виданого 06 листопада 2015 року про стягнення аліментів;

-зняти арешт з майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 грудня 2015 року, виданої старшим державним виконавцем відділу ДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І. при примусовому виконанні дубліката виконавчого листа № 2-1005-1/09, виданого 06 листопада 2015 року, що належить йому, та виключити записи про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта;

-зобов'язати начальника Березнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Трембіцьку Н.В. зняти арешт з його майна, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 грудня 2015 року, виданої старшим державним виконавцем відділу ДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І. при примусовому виконанні дубліката виконавчого листа №2-1005-1/09, виданого 06 листопада 2015 року.

Посилається в скарзі на те, що на виконанні в Березнівському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавче провадження №50570161, відкрите 21 березня 2016 року на підставі дубліката виконавчого листа №2-1005-1/09 від 06 листопада 2015 року, виданого Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з нього на корить ОСОБА_3 аліментів на утриманні двох неповнолітніх дітей : синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва про стягнення з нього аліментів було ухвалено 12 вересня 2009 року, однак ОСОБА_3 тривалий час не пред'являла виконавчий лист до виконання, а тому він самостійно надсилав кошти в рахунок сплати аліментів на карткові рахунки стягувачки або шляхом переказів.

Крім того, за його заявою до червня 2016 року аліменти відраховувалися за його місцем роботи.

В липні 2016 року він дізнався, що із заробітної плати за місцем його роботи проводяться відрахування на підставі виданого Солом»янським районним судом м. Києва дубліката виконавчого листа про стягнення з нього аліментів на утримання дітей.

07 липня 2016 року він звернувся до Березнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області для отримання довідки - розрахунку щодо сплати аліментів, де дізнався, що на виконанні у ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (ВП №49515895) за дублікатом виконавчого листа і в межах виконавчого провадження державним виконавцем видано довідку-розрахунок заборгованості за період з 11 грудня 2008 року по 31 грудня 2015 року та було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 грудня 2015 р.

Оскільки ця довідка видана виходячи не з розміру його заробітку, а з розрахунку середньої заробітної плати по м. Києву, вона є не остаточною та підлягає коригуванню, що і було зазначено в самій довідці.

В зв»язку з цим державним виконавцем Березнівського районного відділу ДВС проведено перерахунок по аліментах за період з 01 лютого 2010 року по 01 червня 2016 року та 07 липня 2016 року видано нову довідку №2569/2570 про відсутність заборгованості по аліментах станом на 01 червня 2016 року.

В цей же день ним було подано до Березнівського районного відділу ДВС заяву про зняття арешту, однак листом начальника відділу від 08 липня 2016 року в знятті арешту з майна було відмовлено.

Виходячи з цього, відсутності у нього заборгованості по аліментах, вважає дії державного виконавця протиправними і просить задовольнити скаргу.

Заявник у судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив, а тому суд вважає за можливе розглядати скаргу в його відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання не з»явилися, про час розгляду справи також повідомлені належним чином.

Державний виконавець Трембіцька Н.В., яка одночасно є начальником Березнівського районного відділу ДВС, просить розглядати скаргу в її відсутності.

Інші заінтересовані особи про причину неявки суд до відома не поставили, а тому суд також вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні проти скарги заперечував, посилаючись на те, що заявник працював у декількох місцях, де аліменти з його заробітку не утримувалися.

Зазначив, що на даний час Скадовським районним судом Херсонської обл. розглядається справа за позовом ОСОБА_3 про стягнення з заявника боргу по аліментах, де в своїх запереченнях на позов заявник визнає факт заборгованості, хоч і у іншому розмірі.

Виходячи з цього, вважає дії державного виконавця про накладення арешту на його майно законними і просить у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення представник заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні в Березнівському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавче провадження №50570161, відкрите на підставі дубліката виконавчого листа №2-1005-1/09, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 06 листопада 2015 року, про стягнення з заявника на корить ОСОБА_3 аліментів на утриманні двох неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 11 грудня 2008 року і до досягнення ними повноліття .

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І. від 16 грудня 2015 року накладено арешт на майно боржника та оголошена заборона на його відчуження.

Постановою державного виконавця Кукурічко Л.І. від 09 лютого 2016 року виконавче провадження було закінчено.

Дублікат виконавчого листа №2-1005-1/09 від 06 листопада 2015 року про стягнення з заявника аліментів на користь ОСОБА_3 надійшов на виконання Березнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 24 березня 2016 року.

07 липня 2016 року заявник звернувся до відділу з заявою про зняття арешту з майна, однак листом від 08 липня 2016 року начальника відділу Трембіцької Н.В. було відмовлено в задоволенні заяви.

/ т.1, а.с.5 - 9 /

Судом встановлено, що на виконання ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року, яка в подальшому була скасована ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року, постановленої в даному провадженні, арешт з майна заявника був знятий.

Обгрунтовуючи скаргу, заявник посилається на те, що станом на 01 червня 2016 року він не мав заборгованості по аліментах, про що йому була видана довідка Березнівським районним відділом державної виконавчої служби.

/ т.1, а.с. 10; 13; 27 - 30 /

Як вбачається з ухвали Солом»янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року за скаргою заінтересованої особи ОСОБА_3, судом були визнані неправомірними дії начальника Березнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо видачі/підписання довідки про відсутність заборгованості по аліментах станом на 01 квітня 2016 року.

Судом також встановлено, що в провадженні суду перебувала скарга заявника, однією з вимог якої була вимога скасувати постанову державного виконавця Кукурічко Л.І. від 16 грудня 2016 року про накладення арешту на майно та заборону на його відчуження.

Ухвалою суд 17 травня 2017 року скарга була задоволена частково, визнано недійсною та скасувано довідку-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 11 грудня 2008 року по 01 лютого 2016 року, складену державним виконавцем Кукурічко Л.І., згідно з якою заборгованість заявника у виконавчому провадженні №49515895 станом на 01 лютого 2016 року складала 194140,60 гр., а також постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №49515895 від 09 лютого 2016 року в частині визначення розміру заборгованості боржника ОСОБА_2 станом на 01 лютого 2016 року в сумі 194140,60 гр.

В частині скасування постанови про накладення арешту на майно, яка є предметом спору в даній справі, було відмовлено.

/ т.1, а.с.62 -64; 222 - 229 /

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дана ухвала заявником не оскаржувалася, тобто набрала законної сили.

Встановлено також, що в провадженні Скадовського районного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом заявника до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та за зустрічним ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) по аліментам.

21 січня 2017 року до відділу ДВС надійшла заява ОСОБА_3 та виконавчий лист за №663/1021/16-ц, виданий Скадовським районним судом Херсонської області 28 грудня 2016 року, яким змінений розмір стягуваних з заявника аліментів до 1/3 частини.

21 січня 2017 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №53264637 з виконання даного рішення суду.

Виконавче провадження з виконання виконавчого листа за №2-1005-1/09 від 06 листопада 2015 року, виданого Солом'янським районним судом м. Києва, закінчено на підставі п. 7 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

За змістом ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час накладення арешту на майно) арешт майна застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду.

Арешт на майно може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Так, арешт на майно боржника був накладений постановою державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І. від 16 грудня 2015 року з метою виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей та виниклої заборгованості.

Судом встановлено та підтвердив представник заінтересованої особи ОСОБА_3, між сторонами існує спір з приводу розміру заборгованості по аліментах та пені, який на даний час не вирішений, оскільки розрахунки заборгованості, що вчинялися державними виконавцями, не відображають реальних зобов»язань заявника, оскільки в них не враховані інші доходи, які він отримував з різних джерел і отримання яких підтверджено інформацією про його доходи податкових органів.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що постанова державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І. від 16 грудня 2015 року була винесена з дотриманням вимог закону, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Та обставина, що постановою державного виконавця Березнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській обл. на виконання ухвали суду Солом'янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року, яка в подальшому була скасована ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року, постановленої в даному провадженні, арешт з майна заявника був знятий, також не є підставою для висновку про бездіяльність начальника даного органу, незаконності постанови державного виконавця про накладення арешту та задоволення скарги.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 32, 49, 50, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, зняття арешту з майна та зобов»язання зняти арешт з майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 16 березня 2018 року.

Суддя Л. А. Шереметьєва