Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.01.2018 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Панасюка І.В.,
при секретарі Сокольвяк Н.Г.,
з участю представників позивача ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_3 до Гайворонського відділення Голованівської ОДПІ про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,-
ОСОБА_3 звернулася до Гайворонського районного суду з позовом до Гайворонського відділення Голованівської ОДПІ про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.
В позовній заяві зазначила, що 17.10.1995 року померла ОСОБА_4, яка була власницею 1/3 частини жилої квартири АДРЕСА_1.
21.05.2003 року державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому зазначено, що спадкоємцем майна померлої є Гайворонська ДПІ.
11.12.2002 року ОСОБА_1 подарувала 2/3 частини жилої квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5.
09.02.2011 року ОСОБА_5 змінила своє прізвище з «Мороз» на «Дранко», про що свідчить свідоцтво про зміну імені.
07.06.2004 року було проведено прилюдні торги (аукціон), на якому виставлялась на продаж 1/3 частина жилої квартири АДРЕСА_1. Переможцем даного аукціону стала ОСОБА_5
09.06.2004 року ОСОБА_5 сплатила необхідну суму за придбання частини жилої квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією квитанції про сплату коштів.
Однак, свідоцтво про право власності на частину квартири, отриманої через аукціон ОСОБА_3 не виготовила, не звернулася до нотаріуса та не здійснила державну реєстрацію права власності, тобто фактично не завершила процедуру реєстрації.
Виготовити правовстановлюючі документи не можливо, оскільки в протоколі існують не відповідності, а саме не зазначено частку квартири та її пропорційну площу, яку було придбано на торгах, усунути дані не відповідності не можливо, оскільки не можливо утворити комісію у такому ж складі, яка проводила аукціон.
Позивач відкрито та добросовісно користується всією квартирою в тому числі і часткою яку придбала, вже понад 10 років, а тому просить визнати право власності на 1/3 частку вказаної квартири за набувальною давністю.
В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просять суд їх задовільнити, не заперечують проти винесення заочного рішення.
Відповідач представник Гайворонського відділення Голованівської ОДПІ, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про, що свідчать розписки про одержання судових повісток, причини не явки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надіслав.
Свідок ОСОБА_6 пояснила, що їй достовірно відомо, про те, що позивач вже більше 10 років відкрито та безперервно користується всією квартирою, як власниця.
Вислухавши пояснення представників позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, матеріали архівної справи до жилої квартири АДРЕСА_2 суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
17.10.1995 року померла ОСОБА_4, яка була власницею 1/3 частини жилої квартири АДРЕСА_3. 21.05.2003 року державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому зазначено, що спадкоємцем майна померлої є Гайворонська ДПІ (а.с. 12).
11.12.2002 року ОСОБА_1 подарувала 2/3 частини жилої квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_5 (а.с. 11).
09.02.2011 року ОСОБА_5 змінила своє прізвище з «Мороз» на «Дранко», про що свідчить свідоцтво про зміну імені (а.с. 10).
07.06.2004 року було проведено прилюдні торги (аукціон), на якому виставлялась на продаж жила квартира АДРЕСА_3. Переможцем даного аукціону стала ОСОБА_5, що підтверджується копією протоколу проведення аукціону № 4120263/4 (а.с. 13).
09.06.2004 року ОСОБА_5 сплатила необхідну суму за придбання частини жилої квартири АДРЕСА_3, що підтверджується копією квитанції про сплату коштів (а.с. 14).
Перейменування вулиці Воровського, де розташована спірна частина житлової квартири на вулицю Великого Кобзаря, підтверджується також копією розпорядження міського голови №35-р від 19.02.2016 року.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позивач добросовісно заволоділа спірною 1/3 частиною квартири.
Позивач відкрито та добросовісно користується всією квартирою в тому числі і спірною часткою, вже понад 10 років, що підтверджується копією договору дарування 2/3 частини жилої квартири АДРЕСА_3 від 11.12.2002 року, копіями квитанцій про оплату за користування електроенергією, водопостачання про сплату комунальних послуг, показами свідка.
Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.
Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.
Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
З постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вбачається, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.
При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України) (п. 9 Постанови).
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови).
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач з 07.06.2004 року користується всією вказаною квартирою, оплачує всі комунальні послуги, тобто більше 10 років добросовісно, відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, враховуючи наведені обставини справи та положення діючого в Україні цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку ст.344 ЦК України за набувальною давністю, в зв'язку з чим вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Керуючись ст. 334 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_3 до Гайворонського відділення Голованівської ОДПІ про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3, 03.05.1964 року
народження право власності за набувальною давністю на 1/3 частину жилої квартири АДРЕСА_4.
Понесені судові витрати залишити за ОСОБА_3.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документу 23.01.2018