Справа № 809/1169/17
Провадження № 6/345/12/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2018 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші подання старшого державного виконавця Тарасової Х.М. Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1, суд -

встановив:

що старший державний виконавець Тарасова Х.М. Калуського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області звернулася до суду із зазначеним поданням, яке обґрунтовує тим, що на виконанні Калуського міськрайонного ВДВС перебувають виконавчі провадження з виконання виконавчого листа № 809/1169/17 від 06.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 30664,42 грн. боргу та вимоги про сплату боргу № Ф 354 виданої Калуським УПФУ від 04.03.2013 борг в сумі 1780,32 грн. на користь Калуського УПФУ. Оскільки, ОСОБА_1 добровільно борг не сплачує, тому старший державний виконавець звернулася до суду із зазначеним поданням.

У судове засідання державний виконавець не зявилася.

Суд, перевіривши подання, вважає, що воно не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв'язання спорів у цій сфері регулюється ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Згідно ст. 6 ч. 1 п. 5 цього Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно положень ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст. 18 ч. 3 п. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З огляду на значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно виконавчого листа №809/1169/17 виданого 06.10.2017 Івано-Франківським окружним адміністративним судом та постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2017 з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави 3064,42 грн., яка надіслана ОСОБА_1 08.11.2017 (а.с. 5, 20, 21). Проте, у матеріалах подання відсутні будь-які дані про підтвердження вручення чи отримання боржником вищевказаних документів, що дає підстави вважати, що ОСОБА_1 не обізнана із відкритим виконавчим провадженням про стягнення із неї боргу.

До подання долучено запити у ПФУ, ДФС, фонд комунальної власності територіальної громад міста Калуша, управління Держгеокадастру у Калуському районі, управління Держпраці в Івано-Франківській області Регіональний сервісний центр МВС в Івано-Франківській області Територіальний сервісний центр 2642, (а.с. 25, 27). Згідно відповідей (а.с. 26, 28, 29) слідує, що у боржника відсутні будь-які транспортні засоби та іншого майна у боржника не виявлено. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, боржнику ОСОБА_1 належить домоволодіння по вул. Яремчука, 4 в м. Калуші; обєкти нерухомості кафе-колиба та автомийка по вул. Малицької, 1а в м. Калуші, земельні ділянки для обслуговування будівель торгівлі і комерційної діяльності, проте дані обєкти нерухомості деякі перебувають в іпотеці у ВАТ «ОСОБА_2 Аваль», а деякі під арештом (а.с. 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19).

ОСОБА_1 станом на 15.01.2017 пенсію не отримує, не працює за трудовими та цивільно-правовими угодами, а про джерела отримання доходу боржників фізичних осіб відповіді не знайдено, і також боржник ОСОБА_1 не має відкритих рахунків у банківських установах (а.с. 30. 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47).

Згідно актів від 20.12.2017 та від 15.01.2018 про вихід державного виконавця за адресою проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, слідує, що боржник за даною адресою не зявляється тривалий час і зі слів сусідів боржник знаходиться за межами міста Калуша (а.с. 23, 24).

З огляду на наведене, суд вважає, що відсутні належні докази повідомлення боржника ОСОБА_1 про виклик до державного виконавця та надіслання йому виконавчих документів.

Таким чином, наявність самої заборгованості не може свідчити про ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на неї обов'язків. На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язань, покладених на неї постановою суду, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Тому, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на неї постановою обов'язків.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно виконавчого листа Івано-Франківського окружного адміністративного суду №809/1169/17 від 06.10.2017 стягнуто з ФОП ОСОБА_1 в дохід бюджету заборгованість в сумі 30 664, 42 грн. з розрахункових рахунків у фінансових установах, які обслуговують даного відповідача, та за рахунок належних йому готівкових коштів.

Згідно акта державного виконавця від 15.01.2018 з виходом за адресою, вказаною у виконавчому листі встановлено, що за зареєстрованою адресою боржник не зявляється тривалий час, зі слів сусідів боржник за межами м.Калуш.

Тому, суд вважає, що заявлене подання є передчасним, оскільки слід ініціювати розшук боржника.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за вийнятком обмежень, які встановлюються законом.

Оскільки державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язання, тому враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні подання старшого державного виконавця Тарасової Х.М. Калуського міськрайонного відділу державного виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу слід відмовити.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України й керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні подання старшого державного виконавця Тарасової Х.М. Калуського міськрайонного відділу державного виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду ІваноФранківської області протягом 15-ти днів з часу проголошення.

Головуючий: