Номер провадження: 22-ц/785/2564/18
Номер справи місцевого суду: 520/243/15-ц
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Київської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про приведення об'єкту до попереднього стану, шляхом знесення самовільно реконструйованої частини лоджії,

за апеляційною скаргою Київської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року, ухваленого суддєю Луняченко В.О.,

встановила:

У січні 2015 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про приведення об'єкту до попереднього стану, шляхом знесення самовільно реконструйованої частини лоджії, посилаючись на те, що Київською районною адміністрацією Одеської міської ради з виїздом на місце проведено перевірку об'єкту будівництва, за результатами чого, було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проведено реконструкцію будинку за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом перевірки від 06.05.2014 року.

Будівництво (реконструкція) об'єкт нерухомості проводилась з порушенням норм «Положення про порядок реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень в м. Одесі», затвердженого рішенням Одеської міської ради.

14.10.2014 року Київською районною адміністрацією Одеської міської ради винесено розпорядження №570 про зобов'язання відповідачів привести самочинно реконструйовану квартиру, шляхом демонтажу самочинно реконструйованої лоджії, однак вимоги Київської районної адміністрації Одеської міської ради відповідачі не виконали.

На підставі вищевикладеного, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив привести до попереднього стану, шляхом знесення самовільно реконструйованої частини лоджії квартири АДРЕСА_1, за рахунок коштів відповідачів, у відповідності до технічного паспорту, виготовленого КП «БТІ» Одеської міської ради від 08.08.2013 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, який одночасно є представником ОСОБА_2, у судовому засіданні заперечував проти задоволенню позову.

Третя особа ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про слухання справи була повідомлена належним чином.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Київської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про приведення до попереднього стану, шляхом знесення самовільно реконструйованої частини лоджії.

Не погоджуючись з рішенням суду, Київська районна адміністрація Одеської міської ради подала апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання, призначене на 17 січня 2017 року сторони не з'явились, всі були сповіщені належним чином.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову Київської районної адміністрації Одеської міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведені вимоги про необхідність і технічну можливість приведення до попереднього стану, шляхом знесення самовільно реконструйованої частини лоджії квартири АДРЕСА_1, у відповідності до технічного паспорту, виготовленого КП « БТІ та РОН» Одеської міської ради від 08.08.2013 року. Також не доведено і наявність порушення будівельних норм при проведенні даної реконструкції а також наявність порушення прав та законних інтересів самому позивачу, або третім особам.

З таким висновком суду, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦК України визначені права власників житлового будинку або квартири. Одним з них є можливість власника квартири на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Переобладнання або перепланування квартири, що належить громадянинові на праві приватної власності, згідно зі ст. 152 ЖК України, проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради депутатів.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування і забудови територій» отримання дозволу на початок будівельних робіт є обов'язковим для суб'єкта який планує проводити будівельні роботи, в тому числі і щодо реконструкції приміщень.

Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» затвердженого наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України за №273 від 05 грудня 2000 року одержання дозволу на виконання будівельних робіт є обов'язковим для здійснення будівництва, та виконання будівельних робіт без одержання дозволу вважається самочинним будівництвом.

Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету №76 від 17 травня 2005 року, які встановлюють умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, передбачено, що для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування.

З матеріалів справи вбачається, що головним спеціалістом відділу благоустрою території, головним спеціалістом сектору архітектури Київської районної адміністрації Одеської міської ради, і головним державним інспектором інспекційного відділу №1 міста Одеси інспекції ДАБК в Одеській області з виїздом на місце, 06.05.2014 року було проведено візуальне обстеження об'єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 і встановлене, що у вищезазначеної квартирі проводяться роботи з реконструкції, шляхом розширення площі за рахунок балкону (а.с. 7).

Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 570 від 14.10.2014 року, за результатами проведеної перевірки, були зобов'язані власники квартири ОСОБА_2 і ОСОБА_3 привести самочинно реконструйовану квартиру у відповідність до технічного паспорту (а.с. 6).

Вищезазначена квартира належить, на праві власності, в рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 15).

Технічний паспорт, виготовлений за станом на 08.08.2013 року комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (а.с. 12) містить інформацію про наявність у даної квартирі, загальною площею 57,9 кв.м., двох лоджій 9,5 і 2,5 кв. м. (а.с. 12-13 т. 1)

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 04.02.2016 року, зазначена квартира має загальну площу 65,5 кв.м. і обладнана балконом 2,3 кв.м. (а.с. 77).

Жодних дозвільних документів, що посвідчували б право ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проводити будівельні роботи з реконструкції квартири не надано та навіть не повідомлено про бажання виконувати роботи з реконструкції, які в результаті порушили цілісність фасаду будинку.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до п. 4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Згідно з вимогами п. 1.4.5. «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 р. № 76 для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Колегія суддів не приймає до уваги висновки №118/2016 судової будівельно-технічної експертизи від 20.07.2016 року (а.с. 85 т. 1), в яких зазначено, що приведення квартири №2, розташованої в житловому будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану, згідно технічного паспорту, виготовленого КП « ОМБТІ та РОН» станом на 08.08.2013 року, шляхом знесення реконструйованих лоджії та балкону без нанесення шкоди будівлі, а також збереження будівлі після знесення реконструйованих лоджії та балкону в належному технічному стані, відповідному діючим будівельним, протипожежним, санітарно-технічним та ін. нормам неможливо. При проведенні робіт з демонтажу реконструйованих лоджії та балкону і відновленню несучих конструкцій можливе виникнення дефектів і пошкоджень у поруч розташованих квартирах. Реконструкція квартири не завдає шкоди власникам суміжних квартир.

З тих підстав, що у даному висновку про відсутність порушень норм ДБК при проведенні реконструкцій, а також, що при демонтажу можливо виникнення дефектів, жодним чином не спростовують статус будівництва, як самочинного, що у відповідності до чинного законодавства не підлягає правовому захисту, згідно зі ст. 376 ЦК України.

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням встановленого апеляційним судом рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

У відповідності до ст.. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягненню з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підлягає судовий збір у розмірі 1339 гривень 80 копійок, який був сплачений Київською районною адміністрацією Одеської міської ради за подання апеляційної скарги ( а.с. 151 т. 1).

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Київської районної адміністрації Одеської міської- задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за свій рахунок привести до попереднього стану, шляхом знесення самовільно реконструйованої частини лоджії, квартиру АДРЕСА_1, у відповідності до технічного паспорту, виготовленого КП «БТІ» Одеської міської ради від 08.08.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на користь Київської районної адміністрації Одеської міськоїсудовий збір у розмірі 1339 гриень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий______________________________________О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________Ю.І. Кравець

Повний текст судового рішення складений 22 січня 2018 року.