Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1206/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2018 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.

за участю: секретаря

судового засідання ОСОБА_1

представників позивача - адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_5 до приватного агропромислового підприємства «Воля-2000», треті особи: відділ Держгеокадастру у Гусятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання недійсними договорів оренди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до приватного агропромислового підприємства «Воля-2000», треті особи: відділ Держгеокадастру у Гусятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області та просить визнати недійними: договір оренди земельної ділянки без номера від 26 жовтня 2010 року площею 2,4352 га, (кадастровий номер :01:001:0033) укладений між ОСОБА_5 та приватним агропромисловим підприємством «Воля-2000», зареєстрований в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.08.2011 року за № 00905; договір оренди земельної ділянки без номера від 26 жовтня 2010 року площею 2,23 га (кадастровий номер :01:001:0032) укладений між ОСОБА_5 та приватним агропромисловим підприємством «Воля-2000», зареєстрований в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.04.2011 року за № 00198; договір оренди земельної ділянки без номера від 26 жовтня 2010 року площею 0,42 га (кадастровий номер :01:001:0833) укладений між ОСОБА_5 та приватним агропромисловим підприємством «Воля-2000», зареєстрований в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.08.2011 року за № 00906; договір оренди земельної ділянки без номера від 26 жовтня 2010 року площею 0,42 га (кадастровий номер :01:001:0832) укладений між ОСОБА_5 та приватним агропромисловим підприємством «Воля-2000», зареєстрований в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.04.2011 року за № 00197.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 23 жовтня 2000 року ОСОБА_5 належить земельна ділянка для ведення сільського господарства площею 2,4352 га, кадастровий номер :01:001:0033, що розташована на території Перемилівської сільської ради, Гусятинського району, Тернопільської області; відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 23 жовтня 2000 року їй належить земельна ділянка для ведення сільського господарства площею 2,23 га, кадастровий номер :01:001:0032, що розташована на території Перемилівської сільської ради, Гусятинського району, Тернопільської області; відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 23 жовтня 2000 року їй належить земельна ділянка для ведення сільського господарства площею 0,42 га, кадастровий номер :01:001:0833, що розташована на території Перемилівської сільської ради, Гусятинського району, Тернопільської області; відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 23 жовтня 2000 року їй належить земельна ділянка для ведення сільського господарства площею 0,42 га, кадастровий номер :01:001:0832, що розташована на території Перемилівської сільської ради, Гусятинського району, Тернопільської області.

Представник позивача вказав про те, що він при зверненні 20.06.2017 року до відділу Держгеокадастру у Гусятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області з метою отримання інформації про те, чи зареєстровані речові права на зазначені вище земельні ділянки та отримання копій відповідних договорів оренди землі, оскільки позивачка не володіла такою інформацією та дркументами, йому стало відомо, що зазначені вище земельні ділянки перебувають у користуванні на праві оренди у ПАП «Воля-2000» терміном на 15 років згідно вищевказаних договорів оренди земельних ділянок.

Вказав, що позивачка жодного із вказаних договорів оренди земельних ділянок не укладала та не підписувала, земельні ділянки в користування нікому не передавала та нікого не уповноважувала на підписання договорів від її імені. Підписи виконанні із наслідуванням її підпису. Проте, незважаючи на це, відповідач використовував вищевказані земельні ділянки.

Також вказав, що, в серпні 2016 року вона звернулася до відповідача з приводу повернення земельних ділянок, щоб самостійно їх в подальшому обробляти, однак жодної відповіді від відповідача не отримала, земельні ділянки її не повернуто.

Тому вважає, що відповідач самостійно, без вільного волевиявлення позивача визначив умови договорів оренди земельних ділянок, самостійно підписав та зареєстрував вищевказані договори.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник позивача ОСОБА_3 вказав, що вони дізналися в червні 2016 року від односельчан про те, що відповідач користується належними позивачці земельними ділянками. Після того, в серпні 2016 року позивачка звернулася до ПАП "ОСОБА_1 -2000" з вимогою повернути земельні ділянки. Також представники позивача вказали, щ позивач з 2011 року отримувала від відповідача кошти за користування спірними земельними ділянками, які оброблялися відповідачем без правових підстав. І коли вони в серпні 2016 року з письмовою заявою звернулися до відповідача з приводу повернення земельних ділянок їм в усній формі повідомили, що оренда землі ще не закінчилася. Тобто, вони не знали про наявність договорів оренди вищевказаних земельних ділянок. Оскільки на їх прохання відповідачем їм не було надано спірні договори оренди, вони в червні 2017 року звернулися до відділу Держгеокадастру в Гусятинському районі з приводу отримання копій вищевказаних договорів оренди. Представникики позивача зазначили, що при укладенні договорів оренди не було вільного волевиявлення позивача. Підтвердженням того, що позивач не підписувала оспорюваних договорів оренди землі є висновок судово-почеркознавчої експертизи.

Стосовно заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності представники позивача вказали, що позивач строку позовної давності не пропустила, оскільки про порушення свого права на волевиявлення укладення правочину дізналася лише в серпні 2016 року.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтвенрджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, заяви про неможливість явки в судове засідання до суду не надіслав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, вважає їх такими, що не підлягають до задоволення, посилаючись на те, що позивачці з 2011 року було відомо, що земельні ділянки були в користуванні у відповідача і за це сплачувалася позивачці орендна плата. До 2016 року не виникало проблем з вищевказаними договорами. Позивач щороку отримувала орендну плату за користування належними її земельними ділянками. Вказав, що оспорювані договори оренди набрали чинності з моменту реєстрації в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі. Також вказав, що не може надати доказів того, що позивачу відповідачем були передані після державної реєстрації примірники оспорюваних договорів. Вказав, що не має відомостей про фіксування підписання договорів позивачем. Не заперечив факт звернення позивача до відповідача 08.08.2016 року із заявою про повернення її належних земельних ділянок для власного користування. Вважає, що висновок судової почеркознавчої експертизи не може бути спростуванням договірних відносин між сторонами.

Крім того, представник відповідача просив застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності, посилаючись на те, що позивачка, отримуючи від відповідача орендну плату за користування землею, знала, що саме відповідач користується належними їй земельними ділянками, а тому, ще з 2011 року вона знала про особу, яка порушує її права та відповідно могла довідатися про порушення її прав, а відтак, і про наявність оспорюваних договорів. Тому, позивачка, будучи обізнаною із законодавчим регулюванням відносин щодо оренди земельної ділянки, враховуючи презумпцію можливості та обов"язку позивачки знати про стан своїх майнових прав та, володіючи інформацією про особу, яка здійснює фактичне користування її земельними ділянками, позивачка могла довідатися про наявність спірних договорів оренди, починаючи з жовтня 2011 року, а тому, звертаючись із вказаним позовом у 2017 році, позивачка пропустила передбачені законом строки для звернення до суду.

Суд, заслухавши представників позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Чинним законодавством України визначено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», тощо.

Так, відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 2,65 га для ведення сільського господарства, яка розташована на території Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ТР № 02693, виданим та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 826/780 Перемилівської сільської ради та земельної ділянки площею 2,85 га для ведення сільського господарства, яка розташована на території Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ТР № 02691, виданим та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №821/781 Перемилівської сільської ради. Цими актами визначені межі та місце розташування земельних ділянок.

Як вбачається з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 26.07.2017 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0833, площею 0,4233 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та місце розташування якої: Тернопільська область, Гусятинський район, Перемилівська сільська рада, належить на праві власності ОСОБА_5

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 26.07.2017 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0033, площею 2,4352 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та місце розташування якої: Тернопільська область, Гусятинський район, Перемилівська сільська рада, належить на праві власності ОСОБА_5.

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 26.07.2017 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0832, площа 0,4234 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та місце розташування якої:Тернопільська область, Гусятинський район, Перемилівська сільська рада, належить на праві власності ОСОБА_5.

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 26.07.2017 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0032, площею 2,2255 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та місце розташування якої: Тернопільська область, Гусятинський район, Перемилівська сільська рада, належить на праві власності ОСОБА_5.

26 жовтня 2010 року між ОСОБА_5 та ПАП «Воля-2000» укладений договір оренди землі без номера, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 2,43 га (рілля), яка розташована на території Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, строком на 15 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Дану земельну ділянку відповідач використовував для вирощування товарної сільськогосподарської продукції.

Згідно п.43 оспорюваного договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

На підставі акта приймання-передачі земельної ділянки без зазначення дати його складання орендодавець передала зазначену вище земельну ділянку у користування орендарю.

Даний договір зареєстрований 05.08.2011 року за №0905 в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі.

26 жовтня 2010 року між ОСОБА_5 та ПАП «Воля-2000» укладений договір оренди землі без номера, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 2,23 га (рілля), яка розташована на території Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, строком на 15 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Дану земельну ділянку відповідач використовував для вирощування товарної сільськогосподарської продукції.

Згідно п.43 оспорюваного договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

На підставі акта приймання-передачі земельної ділянки без зазначення дати його складання орендодавець передала зазначену вище земельну ділянку у користування орендарю.

Даний договір зареєстрований 06.04.2011 року за №00198 в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі.

26 жовтня 2010 року між ОСОБА_5 та ПАП «Воля-2000» укладений договір оренди землі без номера, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 0,42 га (рілля), яка розташована на території Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, строком на 15 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Дану земельну ділянку відповідач використовував для вирощування товарної сільськогосподарської продукції.

Згідно п.43 оспорюваного договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

На підставі акта приймання-передачі земельної ділянки без зазначення дати його складання орендодавець передала зазначену вище земельну ділянку у користування орендарю.

Даний договір зареєстрований 05.08.2011 року за №00906 в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі.

26 жовтня 2010 року між ОСОБА_5 та ПАП «Воля-2000» укладений договір оренди землі без номера, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 0,42 га (рілля), яка розташована на території Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, строком на 15 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Дану земельну ділянку відповідач використовував для вирощування товарної сільськогосподарської продукції.

Згідно п.43 оспорюваного договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

На підставі акта приймання-передачі земельної ділянки без зазначення дати його складання орендодавець передала зазначену вище земельну ділянку у користування орендарю.

Даний договір зареєстрований 06.04.2011 року за №00197 в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі.

08 серпня 2016 року ОСОБА_5 звернулася до директора ПАП " Воля-2000" з письмовою заявою про повернення належних її вищевказаних земельних ділянок з метою власного використання. Вказану заяву відповідачем ПАП «Воля-2000» отримано, що не заперечено представником відповідача в судовому засіданні. Проте, письмової відповіді на вказану заяву від відповідача не отримала.

Як вбачається із звернення представник позивача ОСОБА_3 до заступника начальника відділу Держгеокадастру в Гусятинському районі від 20 червня 2017 року, останній просить видати копії договорів оренди землі, укладених у 2011 році між ПАП "Воля-2000" та ОСОБА_5.

Як зазначено представником позивача в позовній заяві та підтверджено ним в судовому засіданні, копії оспорюваних договорів він отримав в червні 2017 року у вищевказаному відділі. Про укладення оспорюваних договорів оренди земельних ділянок позивачка дізналася при отриманні усної відповіді у ПАП" Воля-2000" на її заяву від 08.08.2016 року з приводу повернення належних її земельних ділянок відповідачем.

Факт отримання представником позивача оспорюваних договорів у вищевказаному відділі в червні 2017 року не заперечено представником відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст. ст. 6, 627 ЦК України).

У відповідності до ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст. 93 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" недійсним може бути визнано лише укладений договір.

Відповідно до ч.1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом та на підставі вказаної частини статті Кодексу та ст.125 Земельного Кодексу України є укладеним з моменту його державної реєстрації.

На момент укладення та державної реєстрації оспорюваних договорів оренди землі державна реєстрація договорів оренди здійснювалася на підставі Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року №1021(чинної на момент укладення та реєстрації спірного договору) згідно п.13-2 якого державна реєстрація земельної ділянки здійснювалася територіальним органом Держземагентства за її місцезнаходженням на підставі заяви також набувача права на земельну ділянку.

Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірних договорів оренди землі, вони є укладеними, а отже - оспорюваними та за рішенням суду можуть бути визнані недійсними.

Відповідно до ч.1 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Як передбачено ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року N220 із змінами та доповненнями затверджено Типовий договір оренди землі.

Як встановлено вище судом, спірні договори оренди землі зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань представник позивача адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи і згідно з висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів № 939/940/17-22 від 30.01.2018 року: підпис від імені ОСОБА_5 у договорі від 26.10.2010 року оренди земельної ділянки площею 2,4352 га укладеного між орендодавцем ОСОБА_5 та орендарем приватним агропромисловим підприємством «Воля-2000» та зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі 05.08.2011 року за №00905 та підпис в акті прийманнія-передачі землі до цього договору виконано не ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_5;

підпис від імені ОСОБА_5 у договорі від 26.10.2010 року оренди земельної ділянки площею 2,23 га укладеного між орендодавцем ОСОБА_5 та орендарем приватним агропромисловим підприємством «Воля-2000» та зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі 06.04.2011 року за №00198 та підпис в акті приймання-передачі землі до цього договору виконано не ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_5;

підпис від імені ОСОБА_5 у договорі від 26.10.2010 року оренди земельної ділянки площею 0,42 га укладеного між орендодавцем ОСОБА_5 та орендарем приватним агропромисловим підприємством «Воля-2000» та зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі 05.08.2011 року за №00906 та підпис в акті приймання-передачі землі до цього договору виконано не ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_5;

підпис від імені ОСОБА_5 у договорі від 26.10.2010 року оренди земельної ділянки площею 0,42 га укладеного між орендодавцем ОСОБА_5 та орендарем приватним агропромисловим підприємством «Воля-2000» та зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі 06.04.2011 року за №00197 та підпис в акті приймання-передачі землі до цього договору виконано не ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_5.

Отже, суд вважає, що на момент укладення оспорюваних договорів оренди землі відповідачем як орендарем не були дотримані вимоги, встановлені ст. 203 ЦК України щодо вільного волевиявлення учасника правочину - орендодавця, яке б відповідало його внутрішній волі, що з урахуванням ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для визнання цього договору недійсним.

Сам по собі факт отримання орендної плати не свідчить про те, що договір орендодавцем був підписаний, а фактичне користування земельною ділянкою та відповідне отримання прибутку зі спірних земельних ділянок орендарем є підставою для оплати власнику земельної ділянки плати за користування цією землею.

Представником відповідача в судовому засіданні було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач ОСОБА_5 з вищевказаним позовом про захист порушеного права звернулася до суду 31 липня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні позивач дізналася про порушення свого права, тобто про укладення спірних договорів у серпні 2016 року при отриманні усної відповіді у ПАП" Воля-2000" на її заяву від 08.08.2016 року з приводу повернення належних її земельних ділянок відповідачем, що в розумінні ч. 1 ст.261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності, а тому суд вважав, що положення ст.267 ЦК України про правові наслідки спливу позовної давності не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Посилання представника відповідача на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з 2011 року, тобто з часу вступу сторін договорів у договірні правовідносини, суд визнає таким, що суперечить ст. 261 ЦК України.

Посилання представника відповідача на ті обставини, що позивачем пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові за пропуском строку позовної давності, не було підтверджено належними доказами по справі та є необґрунтованим, оскільки як стверджує представник позивача, позивач дізналася про укладення договорів оренди від її імені у серпні 2016 року при отриманні усної відповіді у ПАП" Воля-2000" на її заяву від 08.08.2016 року з приводу повернення належних її земельних ділянок відповідачем та відповідно в квітні 2018 року після ознайомлення із висновком судово-почеркознавчої експертизи в суді. Інших доказів, які б свідчили, що позивачці було відомо про укладення спірних договорів суду представником відповідача не було подано.

Тому строк позовної давності позивачем не пропущений.

Твердження представника відповідача про те, що отримання позивачем на протязі з 2011 року по 2015 року включно орендної плати є прямим доказом її обізнаності про дію договорів оренди землі, так як орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами в судовому засіданні та спростовуються матеріалами справи, зокрема: висновком судово-почеркознавчої експертизи № 939/940/17-22 від 30.01.2018 року; письмовою заявою ОСОБА_3 до заступника начальника відділу Держгеокадастру в Гусятинському районі від 20 червня 2017 року, згідно якої останній просить видати копії договорів оренди землі, укладених у 2011 році між ПАП "Воля-2000" та ОСОБА_5; заявою ОСОБА_3 від 08.08.2016 року до директора ПАП " Воля-2000" з приводу повернення належних її вищевказаних земельних ділянок з метою власного використання в подальшому.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, що позивач тривалий час одержувала орендну плату та ніколи не заперечувала щодо оренди відповідачем її земельних ділянок до 2016 року з огляду на те, що як вбачається з вищезазначеного висновку судово-почеркознавчої експертизи № 939/940/17-22 від 30.01.2018 року підписи від імені ОСОБА_5 у договорах оренди землі укладених між ПАП «Воля-2000» та ОСОБА_5 та підписи в актах приймання-передачі землі до договорів виконані не нею, а іншою особою.

Твердження представника відповідача про те, що підпис позивачки в оспорюваних договорах спотворений, суд вважає безпідставними.

Твердження представника відповідача про те, що висновок судово-почеркознавчої експертизи № 939/940/17-22 від 30.01.2018 року не може бути спростуванням договірних відносин між сторонами суд також вважає безпідставними та спростовуються вищенаведеними нормами закону.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представником відповідача суду не представлено і в судовому засіданні судом не здобуто доказів про надіслання позивачці відповідачем після державної реєстрації спірних договорів оренди землі та отримання останньою від відповідача вказаних вище договорів до серпня 2016 року.

Також представником відповідача не було суду подано належних та допустимих доказів того, що позивач отримувала орендну плату на протязі 2011-2017 років згідно оспорюваних договорів оренди землі.

На підставі наведеного, ст. ст. 3, 12, 15, 203, 207, 210, 215, 256, 257, 261, 267, 626, 792 ЦК України, ст.ст. 93,125 Земельного кодексу України, ст. ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі», керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 82, 89,141 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_1) в інтересах позивача ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1) до приватного агропромислового підприємства «Воля-2000» (код , адреса місцезнаходження: с. Перемилів, Гусятинського району, Тернопільської області), треті особи: відділ Держгеокадастру у Гусятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (адреса місцезнаходження: смт. Гусятин, вул. Суходільська, 7, Гусятинського району Тернопільської області), Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 8) про визнання недійсними договорів оренди - задовольнити.

Визнати недійним договір оренди земельної ділянки без номера, площею 2,4352 га (кадастровий номер :01:001:0033) укладений 26 жовтня 2010 року між ОСОБА_5 та приватним агропромисловим підприємством «Воля-2000» (, адреса місцезнаходження: с. Перемилів, Гусятинського району, Тернопільської області) та зареєстрований в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.08.2011 року за № 00905.

Визнати недійним договір оренди земельної ділянки без номера, площею 2,23 га (кадастровий номер :01:001:0032) укладений 26 жовтня 2010 року між ОСОБА_5 та приватним агропромисловим підприємством «Воля-2000» (, адреса місцезнаходження: с. Перемилів, Гусятинського району, Тернопільської області) та зареєстрований в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.04.2011 року за № 00198.

Визнати недійним договір оренди земельної ділянки без номера, площею 0,42 га (кадастровий номер :01:001:0833) укладений 26 жовтня 2010 року між ОСОБА_5 та приватним агропромисловим підприємством «Воля-2000» (, адреса місцезнаходження: с. Перемилів, Гусятинського району, Тернопільської області) та зареєстрований в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.08.2011 року за № 00906.

Визнати недійним договір оренди земельної ділянки без номера, площею 0,42 га (кадастровий номер :01:001:0832) укладений 26 жовтня 2010 року між ОСОБА_5 та приватним агропромисловим підприємством «Воля-2000» (, адреса місцезнаходження: с. Перемилів, Гусятинського району, Тернопільської області) та зареєстрований в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.04.2011 року за № 00197.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення буде складено 21 грудня 2018 року.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М. Цвинтарна