Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення національності, просила встановити юридичний факт того, що вона, ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року в місті Маріуполі Донецької області, за національністю є полькою. В обґрунтування заяви вказала, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року в місті Маріуполі. Її батько, ОСОБА_2, в дійсності за національністю був поляком, проте у свідоцтві про його народження в графі «національність» з метою скорішої асиміляції та недопущення утисків за расовими ознаками, що на той час було дуже актуальним з огляду на перерозподіл території Польщі між двома країнами-окупантами, жодних відомостей навмисно не зазначено. Дідусь та бабця заявника були вихідцями із Польщі та в 1939 році після окупації і розподілу Польщі між Радянським Союзом та Фашистською Німеччиною були вимушені переїхати із прикордонних територій Польщі на територію Радянського Союзу, де і згодом залишились, оскільки почалася Друга світова війна. За національністю дідусь та баба, а також відповідно батько ОСОБА_1 були чистокровними поляками та тривалий час проживали на території Польщі. Зазначила, що вона також за національністю є полькою, сповідує римо-католицьку віру та є прихожанкою римо-католицької церкви міста Маріуполя. З моменту народження заявника її батько, дідусь та бабця завжди сповідували римо-католицьку віру, зберегли мову, культурні звичаї польського народу, дотримувались польських свят, підтримували зв'язки із друзями та родичами в Польщі. Всі свої роки ОСОБА_1 підтримувала знання польської мови, брала активну участь у житті польського культурного товариства та відродження польської культури. Вважала, що у зв'язку із тим, що її батько, дід та бабця були поляками, вона має польську національність. З урахуванням того, що 07.09.2007 року був прийнятий Закон Республіки Польщі «Про карту Поляка», який надає особам польської національності, громадянам колишніх держав СРСР, права на отримання такої Карти і надає додаткові права, пільги та реалізацію прав національних меншин на території Республіки Польщі, також з метою спрощення процедури оформлення документів для виїзду закордон та спрощеного отримання польського громадянства, просила встановити факт того, що вона за національністю є полькою, а також внести зміни до актового запису про її народження, де вказати національність батька - поляк.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, вирішення заяви залишив на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, як вбачається із паспорту громадянина України серія НОМЕР_1, виданого 15.10.2005 року Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.Маріуполі Донецької області.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого повторно 15.06.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 від 02.11.2012 року, 23 грудня 1995 року ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено актовий запис № 946. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_7.

Відповідно до пункту 11 «Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Українській РСР», затвердженої Міністерством Юстиції Української РСР від 12.12.70 року, батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі реєстрації актів про народження за заявою будь-кого з них.

Також відповідно до пункту 86 даної Інструкції національність особи в графах бланку запису акта громадянського стану зазначається за її паспортом. При відсутності паспорту національність визначається за національністю її батьків.

У відповідності до посвідки про народження серія НОМЕР_3, виданої В'язівським сільським РАЦС, батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_9 та ОСОБА_10, при цьому у вказаній посвідці про народження відсутні відомості про національність батьків заявника.

З наведених положень вбачається, що національність батька заявника не була зазначена в свідоцтві про народження ОСОБА_1, оскільки у посвідці про народження ОСОБА_2 його національність також не була зазначена.

Водночас судом встановлено, що згідно характеристики, виданої 10.04.2016 року Релігійною громадою Парафії Матері Божої Ченстаховської римсько-католицької церкви міста Маріуполя, ОСОБА_1 є прихожанкою церкви, відвідує богослужіння польською мовою, приймає участь в програмах, пов'язаних із культурою Польщі, на протязі останніх десяти років неодноразово приймала участь в культурно-релігійних програмах при виїзді у Польщу, надає перевагу польським традиціям.

Також відповідно до довідки від 20.03.2016 року, виданої головою ГО «Польсько-українське культурне товариство», ОСОБА_1 є членом громадської організації, з вересня 2011 року навчалася на курсах польської мови та культури при громадській організації та брала активну участь у заходах, спрямованих на відродження та популяризацію польської культури серед осіб польського походження у м. Маріуполі.

Вказані докази є достатнім доказом приналежності заявника до польської національності.

З урахуванням вказаних обставин та наданих заявником документів, суд вважає, що нею було доведено належними доказами факт її приналежності до польської національності та цей факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

З огляду на те, що в існуючих реєстраційних документах на заявника не відображена інформація про його національність та національність його батька, а іншого позасудового порядку її підтвердження не встановлено, тому ОСОБА_1 має право у судовому порядку встановити даний юридичний факт.

Також встановлення та підтвердження даного юридичного факту приналежності ОСОБА_1 до польської національності несуть для неї певні юридичні значення та правові наслідки за законодавством Республіки Польща, зокрема, надає додаткові права, пільги та реалізацію прав національних менших на території республіки Польщі, спрощення процедури оформлення документів для виїзду за кордон та спрощеного отримання польського громадянства.

Згідно ст. 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Згідно ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» закріплено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об'єднання.

Статтею 15 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об'єднання мають право у встановленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв'язки з особами своєї національності та їх громадськими об'єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій.

Враховуючи наведені обставини та положення чинного законодавства, суд вважає законними і обґрунтованими заявлені вимоги та можливим задовольнити заяву ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. 11 Конституції України, ст. ст. 3, 11, 13, 15 , ст. 24, 34 Закону України «Про національні меншини в Україні», ст. 16, 300 ЦК України та ст.ст. 4, 12, 81, 89, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року в місті Маріуполі Донецької області, Україна, за національністю є полькою по лінії батька - ОСОБА_2.

Внести зміни до актового запису про народження № 129 від 02 лютого 1968 року, складеного Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, на громадянку ОСОБА_5, а саме: змінити національність батька з українця на поляк.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. В. Кузнецов