Провадження № 2-з/389/1/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року Суддя Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Галина Володимирівна, розглянувши заявупредставника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого по вулиці Дмитрівська, 70 в місті Знам'янка Кіровоградської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 13 січня 2007 року.

19 січня 2018 року представник позивача подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на житловий будинок з господарсько побутовими будівлями та спорудами за адресою: місто Знамянка Кіровоградської області, вулиця Дмитрівська, 70. Заява мотивована тим, що відповідачі по справі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище будинок, отже є ймовірність, що вони мають намір продати будинок. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходититься у нього чи в інших осіб.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обраний вид забезпечення позову накладення арешту, суд вважає обґрунтованим, таким, що безпосередньо повязаний і узгоджується з позовними вимогами, застосування якого не обмежує прав відповідачів, і водночас який забезпечує реальний захист прав позивача у випадку прийняття рішення на його користь.

Дослідивши матеріали позовної заяви та з огляду на те, що між сторонами дійсно виник спір з приводу житлового будинку №70 по вулиці Дмитрівська в місті Знамянка, невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі, вважаю за необхідне позов забезпечити, наклавши арешт на будинок, що належить відповідачам і розташований за вказаною вище адресою. Право на реалізацію відчуження будинку на час дії арешту у відповідачів буде відсутнє, що на думку суду є логічним і справедливим до вирішення даного спору суті.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Міри по застосуванню зустрічного забезпечення позову судом не приймалися.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на будинок, який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, місто Знамянка, вулиця Дмитрівська, будинок №70 та належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Стягувач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

Боржник 1 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4,

Боржник 2 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути пред'явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення, через Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Дата складення ухвали - 22 січня 2018 року.

Суддя Г.В. Берднікова