У Х В А Л А

19 січня 2018 року

м. Київ

справа № 307/345/17

провадження № 61-1975 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної лісопорушенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 29 грудня 2017 року звернувся з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог закону, чинного на момент подання скарги. Зокрема, у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК скаржником у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подано касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року № 2 початком роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 1 частини другої статті 36 ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Втім, скаржником у порушення зазначених правил 29 грудня 2017 року адресовано цю касаційну скаргу до Верховного суду України.

Крім того, скаржником у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір». Починаючи з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до зазначеного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Сума судового збору за подачу позовної заяви у цій категорії справи становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року, тобто 1 600 гривні.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Взявши до уваги зміст оскаржуваних судових рішень, скаржнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду у розмірі 3 200 гривні.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

З огляду на невідповідність поданої скарги вимогам процесуального закону, чинного на момент її подання, до цієї скарги мають бути застосовані вимоги статтей 392, 393 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення цієї ухвали, щодо повноважень суду залишати скаргу без руху.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України в редакції Закону від № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, СУД

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної лісопорушенням, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 19 лютого 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний