Справа 688/3807/17
№ 2/688/164/18
Рішення

Іменем України

(заочне)

14 лютого 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилової Н.К.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

18 грудня 2017 року ОСОБА_1 представник за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги №2204-0000345 від 01.11.2017 року для ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, в інтересах останнього до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову, посилається на те, що ОСОБА_2 є власником будинку №67 по вул. Заводській в м.Шепетівка згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 05.02.1962 року. Даний будинок введений в експлуатацію 15.04.1986 року та право особистої власності на нього зареєстровано за ОСОБА_2 в Шепетівському міському бюро технічної інвентаризації 07.05.1986 року, реєстровий №5739. У вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_4 та онук ОСОБА_3 З 2011 року останній в даному будинку не проживає, зібрав свої особисті речі та виїхав на постійне місце проживання до Литовської Республіки. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутня також домовленість щодо збереження за останнім права користування спірним будинком. Реєстрація ОСОБА_3 в належному ОСОБА_2 будинку перешкоджає останньому оформити соціальні пільги та повноцінно користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності майном. А тому, просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням по вул. Заводській, 67, в м.Шепетівка Хмельницької області.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду та ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, відзив не подав.

В звязку з неявкою відповідача у судове засідання, згодою представника позивача на заочний розгляд справи, суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено в суді та вбачається з договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 05.02.1962 року, посвідченого Шепетівською державною нотаріальною конторою 27.02.1962 року, акта про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 15.04.1986 року, довідки про належність житлової площі від 14.08.2012 року, ОСОБА_2 є власником домоволодіння №67 по вул. Заводській в м. Шепетівка Хмельницької області. Право особистої власності на вказане домоволодіння зареєстровано в Шепетівському міському бюро технічної інвентаризації 07.05.1986 року, реєстровий №5739.

З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб від 24.11.2017 року, виданої начальником відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради та інформації, що надійшла на запит суду з Шепетівського МВ УДМС України в Хмельницькій області від 21.12.2017 року та відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради від 22.12.2017 року №1445 на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України вбачається, що крім позивача та його дружини ОСОБА_4 у вказаному будинку з 12.12.2007 року значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки №(2017-57-РN)-39 від 16.11.2017 року, виданої адміністрацією Вісагінського самоуправління Литовської Республіки, ОСОБА_3 з 19.10.2010 року поставлений на облік осіб, які не мають місця проживання в Вісагінському самоуправлінні Литовської Республіки.

Згідно даних акту від 24 листопада 2017 року, складеного комісією у складі голови квартального комітету №9 ОСОБА_5 та сусідів: ОСОБА_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, жительки вул. Заводська, 68, ОСОБА_8 жительки вул. Заводська, 72, ОСОБА_3 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично не проживає за вищевказаною адресою з 2011 року, комунальними послугами не користується, особистих речей у даному будинку не має.

Даний факт підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які суду показали, що є сусідами позивача, а тому знають, що позивач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4 разом зі своєю дружиною. Відповідач ОСОБА_3А, який є їх онуком, у будинку зареєстрований, однак не проживає з 2011 року, особисті речі останньої в будинку відсутні.

Вирішуючи позов в межах заявлених вимог, суд зважає на таке.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України, якою встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною другою ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом не здобуто та відповідачем не надано доказів того, що останньому як члену сім'ї власника житла створюються перешкоди для проживання у будинку за адресою: м.Шепетівка, вул. Заводська, 67, наявні поважні причини відсутності у даному житлі або існує інша домовленість між ним і власником житла.

Отже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 добровільно залишив жиле приміщення і постійно, більше 1 року, проживає за іншою адресою.

За наведених обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення.

Крім цього, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені і документально підтверджені витрати на оплату судового збору у розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування житлом, а саме: будинком №67 по вул. Заводській в м.Шепетівка Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2018 року.

Суддя: С.В. Козачук