Справа № 204/3017/16-ц
Провадження № 2/204/353/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 08.12.2005 року у розмірі 18678,70 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору б/н від 08.12.2005 року, відповідач 08.12.2005 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 31.01.2016 року, відповідач має заборгованість у розмірі 18678,70 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше його представник ОСОБА_2 надала суду заяву та письмові заперечення на позовну заяву, в яких просила справу розглянути без участі сторони відповідача та відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. При цьому, зазначила, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що позичальник розумів саме ці умови і правила надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору, на які посилається позивач у своєму позові, підписуючи заяву, а також те, що умови містили збільшений термін позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі умови, зокрема, щодо збільшення терміну позовної давності, не змінювалися. Не надано належних доказів на підтвердження надання кредиту та подальшого збільшення по ліміту кредитування.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають по наступним підставам.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

У судовому засіданні було встановлено, що 08 грудня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір б/н, на підставі особистої заяви останнього (а.с.14), згідно з умовами якого він отримав від позивача кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, випустивши та надавши відповідачу кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів в сумі 2500 грн., яку (картку) відповідач отримав та використав кредитні кошти у власних цілях.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав та не повернув використані ним кредитні кошти.

При цьому, позивачем вказано, що вищевказаний Кредитний договір б/н від 08.12.2005 року складається з Анкети-заяви про приєднання к Умовам і правилам надання банківських послуг та самих Умов і правил надання банківських послуг.

На підставі вказаних Анкети-заяви про приєднання к Умовам і правилам надання банківських послуг та самих Умов і правил надання банківських послуг, позивач нарахував відповідачу заборгованість, яка станом на 31.01.2016 року становить 38179,04 грн. та складається з наступного: заборгованість за кредитом - 8791,61 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 29387,43 грн. - від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 20865,99 грн., яка була стягнута з відповідача рішенням Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 03 червня 2013 року по справі № 979/2013, яке набрало законної сили (а.с.5); а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 865,65 грн. Отже, заборгованість до стягнення складає 18678,70 грн.

Разом з тим, згідно із ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У даній же справі, Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. При цьому, позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи Договір, а також те, що Умови містили такі умови, про які заявлено позивачем, в момент підписання Договору Позичальником, або в подальшому такі Умови не змінювались.

У звязку із цим, такі Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами Договору від 08.12.2015 року.

Зокрема до таких висновків прийшов й Верховний суд України у своїй постанові від 11 березня 2015 року по справі № 6-16цс15.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивач надав відповідачу кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів в сумі 2500 грн., але в розрахунку заборгованості позивачем вказано, що заборгованість відповідачки по тілу кредиту за кредитом складає суму у розмірі 8791,61 грн.

Вказана невідповідність позивачем ніяк необґрунтована, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 03 червня 2013 року по справі № 979/2013, на яке посилається позивач у своєму позові, судом також не береться до уваги, оскільки у даному рішенні була стягнута заборгованість ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» за Кредитним договором б/н від 23.09.2008 року, в той час як у даній справі зазначена заборгованість відповідача за Кредитним договором б/н від 08.12.2005 року.

Також, згідно з положеннями ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В порядку ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом не було встановлено поважних причин для поновлення позивачу строку звернення до суду, а тому, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, оскільки порушення зобовязання за Кредитним договором б/н від 08.12.2005 року виникло з моменту неповернення відповідачем отриманих коштів, і саме з цього моменту у позивача було три роки для реалізації свого права на звернення до суду за захистом своїх порушених прав (неповернення кредиту з боку Позичальника). Так, остання операція по рахунку відповідача була здійснена ним ще 24.09.2010 року.

Разом з тим, позивач звернувся до суду з даними вимогами лише 04 травня 2016 року.

Таким чином, позивачем пропущений встановлений законом строк для звернення до суду з даними вимогами, а доказів поважності пропуску цього строку ним суду не надано.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_1.

Крім того, оскільки позивачу відмовлено в задоволенні його позовних вимог в частині заборгованості за кредитним договором, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, задоволенню також не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 256-258, 261, 267, 525, 526, 527, 530, 549, 599, 612, 625, 629, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 229, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 49000, АДРЕСА_1.

Суддя В.В. Самсонова