Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3495/17
Провадження №: 2/332/163/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого суддіЯцуна О.С.
при секретаріВінник Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання недійсними приватизації та свідоцтва про право власності на житлове приміщення, та визнання права спільної власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними приватизації та свідоцтва про право власності на житлове приміщення, та визнання права спільної власності, обґрунтовуючи вимоги тим, що з жовтня 2012 року позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4. Квартири АДРЕСА_1 мають спільний балкон. 04.03.2016 року за № НОМЕР_2 районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району ОСОБА_4 та ОСОБА_5 видане свідоцтво про право власності на квартиру НОМЕР_1, при цьому відповідачами було отримане свідоцтво про право власності на балкон, який знаходився в спільному користуванні. З посиланням на обставини, викладені у позовній заяві, позивач просить визнати недійсними приватизацію та свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 04.03.2016 року за № НОМЕР_2, видане районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району на ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та визнати спільною сумісною власністю балкон, площею 1,6 м.кв., розташований між квартирами АДРЕСА_2

Ухвалою суду від 06.12.2017 року відкрито провадження по справі.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Мельніков О.А., позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, надавши письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги не визнають у повному обсязі на підставі заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7, в судове засідання не з'явився, надавши відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що приватизацію квартири було здійснено з дотриманням вимог законодавства з урахуванням технічних документів, складених ТОВ «ЗМБТІ» та наявного ордеру на житлове приміщення № 415, що посвідчували право користування відповідачів квартирою загальною площею 48,46 кв.м. та житловою площею 31,2 кв.м., що повністю відповідає технічній документації ТОВ «ЗМБТІ», відповідно якої було отримано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 від 04.03.2016 року, яке пройшло державну реєстрацію.

Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району - Салата Н.П., у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надавши відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Всі об'єкти, зазначені в технічному паспорті за вказаною квартирою підлягають приватизації, про що було видано свідоцтво про право власності на житло.

З'ясувавши позицію сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 04.03.2016 року, виданого районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по ? частки. Характеристика квартири та її обладнання наведені в технічному паспорті, який є складовою частиною свідоцтва. Згідно технічного паспорту зазначена квартира житловою площею 31,2 кв.м., загальною площею 48,46 кв.м. обладнана балконом 0,96 кв.м.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилання позивача на незаконне включення балкону до майна, що підлягало приватизації ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Згідно п. 6.1. Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396, загальна площа квартири (будинку), що передається у власність, визначається як сума площ жилих і підсобних приміщень квартири, веранд, вбудованих шаф, а також площ лоджій, балконів і терас, які враховуються з використанням коефіцієнтів, визначених розділом 6 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. за № 582/5773.

Балкон в розумінні приписів ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та державних будівельних норм України «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення. ДБН В.2.2-15-2005», які затверджені наказом Держбуду України від 18.05.2005р. № 80 не виступає окремим об'єктом приватизації, але при приватизації його площа з використанням коефіцієнтів враховується до загальної площі приміщення, що передається у власність.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що спірний балкон було правомірно включено до складу майна, що підлягало приватизації, оскільки він зазначений в технічному паспорті квартири АДРЕСА_2.

Твердження позивача про те, що спірний балкон знаходився у спільному користуванні мешканців квартир АДРЕСА_1 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Так, з технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 вбачається, що спірний балкон має єдиний вихід - до зазначеної квартири.

Аналізуючи досліджені у справі докази суд дійшов до висновку, що позивач не обґрунтував свої позовні вимоги, оскільки не надано доказів того, що балкон знаходився у спільному користуванні, викладені в позові обставини та підстави не дають підтвердження незаконності проведення приватизації квартири та порушення прав позивача.

Щодо позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю балкона, то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачем по справі не наведено наявності жодних правових підстав для цього.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання недійсними приватизації та свідоцтва про право власності на житлове приміщення, та визнання права спільної власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Повне судове рішення складено 11.01.2018 року.

Суддя: О.С. Яцун