ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2018 року м. Суми

Справа №585/351/18

Номер провадження 22-ц/788/1040/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Ткачук С. С.

розглянувши в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Машина І.М. у приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до місцевого суду з позовом до ОСОБА_2, та свої вимоги обґрунтовувала тим, що вони з ОСОБА_2 перебували у шлюбі, під час якого у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 червня 2014 року була визнана мирова угода укладена між сторонами і з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На даний час цей розмір аліментів є значно меншим від мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 СК України. Тому просила змінити розмір аліментів, які утримуються із ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнувши з нього аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Змінено розмір аліментів, які утримуються з ОСОБА_2 за ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 червня 2014 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким змінити розмір стягуваних аліментів, визначених ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 червня 2014 року, та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що приймаючи рішення у справі суд вийшов за межі позовних вимог, дійшовши помилкового висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки вона не заявляла вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів, які позивач одержує на утримання сина ОСОБА_3 за рішенням суду не відповідає вимогам закону та є недостатнім для гармонійного розвитку дитини. Відповідач є особою працездатного віку, а тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини в розмірі 930 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, так як суд дійшов його неповно зясувавши обставини, які мають значення для справи.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 04 жовтня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі під час якого у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2). Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із матірю та знаходиться на її утриманні (а.с.3).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.7).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 червня 2014 року визнано мирову угоду, укладену між сторонами та стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлено, що відповідач є працездатним, доказів на підтвердження того, що він має інших утриманців ним надано не було, а тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у встановленому законом розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, працює монтером колії Відокремленого підрозділу «Роменська дистанція колії Південної залізниці» (а.с.9).

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 грн.

Позивач, звертаючись з позовом до суду про зміну розміру стягуваних аліментів, в порушення вимог передбачених ч.3 ст.181 СК України, не визначилась у який саме спосіб вона бажала б отримувати аліменти на утримання дитини: у частці від доходу батька дитини чи у твердій грошовій сумі і зазначила лише мінімальний розмір аліментів передбачений законодавством.

В той же час, місцевий суд, при розгляді позову не уточнив обсяг позовних вимог позивача у справі, не перевірив чим саме вона обґрунтовує свій позов і у який же саме спосіб вона мала б намір отримувати аліменти.

З позову ОСОБА_1 та доводів апеляційної скарги вбачається, що вона фактично не заперечує проти стягнення і в подальшому аліментів на утримання дитини у частці від доходу відповідача, але вважала, що мінімальний розмір цих аліментів повинен бути збільшений і складати 50% а не 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий суд, при ухваленні рішення про зміну розміру стягуваних аліментів вийшов за межі позовних вимог і стягнув аліменти не у частці від доходу відповідача у справі, а у твердій грошовій сумі, про що позивач не просила.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення місцевого суду та збільшити розмір аліментів і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В частині розподілу судових витрат рішення місцевого суду необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст. ст. 382, 384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2018 року змінити в частині визначення розміру стягуваних аліментів.

Збільшити присуджений ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 червня 2014 року розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, ІДН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_8, ІДН НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 у розмірі 1/4 частині з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання судового рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 червня 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: С. Г. Хвостик

ОСОБА_6