Справа № 310/8041/17
РІШЕННЯ

Іменем України

11 січня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500 грн. до 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 11867 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що розмір стягнутих аліментів недостатній, відповідно до діючого законодавства розмір аліментів не повинен бути нижчим за половину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачка у звязку з хворобою дитини постійно несе витрати на її лікування та розвиток. Крім того, позивачка несе додаткові витрати на обстеження та лікування дитини, в яких відповідач участі не брав, в добровільному порядку участі в зазначених витратах не приймав.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що коштів в розмірі 500 грн. недостатньо на харчування доньки, яка хворіє, необхідні кошти на обстеження та лікування дитини, у якої травма ока. Позивачка з донькою їздили на обстеження в м. Запоріжжя та в м. Київ. Дитині було зроблено операцію на оці, необхідно було заплатити за кришталики, інструменти, ліки тощо. Всі витрати з обстеження, лікування та за операцію позивачка сплачувала сама, допомагали грошима сусіди, позивачка брала кредит. Відповідач, крім сплати аліментів, двічі купив ліки та купив донці окуляри. На лікування доньки позивачкою загалом витрачено і підтверджено документально 17801 грн., але витрачено більше коштів, вона не має документальних підтверджень витрат на проїзд та харчування в періоди обстеження. Просила збільшити розмір аліментів з 500 грн. до 1000 грн. на місяць та стягнути додаткові витрати на лікування дитини в розмірі 11 867 грн.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що не заперечує, щоб на користь позивачки було стягнуто ? частину документально підтверджених додаткових витрат на дитину - в розмірі 8900 грн., тому що кожна із сторін повинна нести додаткові витрати на дитину. Відповідач пропонував позивачці матеріальну допомогу, від якої вона відмовлялась. Крім того, він купував ліки, що не спростовується позивачкою. Відповідно до ст. 192 СК України зміна розміру аліментів допускається в разі, якщо змінився матеріальний стан платника аліментів або стягувача. На сьогодні матеріальний стан відповідача не змінився, він працює тільки влітку, що підтверджено довідкою. Позивачкою не надано доказів того, що відповідач працює, придбав нерухомість, транспортні засоби тощо, що поставило б під сумнів відсутність роботи та доходу. Вважає, що позивачка має право звернутися до державного виконавця з питання індексації стягуваних аліментів.

Суд, вислухавши позивачку, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 112537, виданого 09 червня 2012 року виконавчим комітетом Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області, 09 червня 2012 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_3 Від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 240032, видане 16 січня 2014 року виконавчим комітетом Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 01 липня 2016 року шлюб між сторонами розірвано.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області № 310/3831/16-ц від 01 липня 2016 року було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 03 червня 2016 року.

Відповідно до витягів із медичних карт стаціонарного хворого № 10213, 9413, 1792 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 22 вересня 2016 року по 06 жовтня 2016 року, з 18 жовтня 2016 року по 20 жовтня 2016 року та з 30 листопада 2016 року по 05 грудня 2016 року знаходилась на лікуванні з діагнозом «проникаюче поранення рогівки правого ока, посттравматичний рубець рогівки правого ока», дитині проведено оперативне лікування.

Позивачкою документально підтверджені додаткові витрати на дитину в звязку з її хворобою загалом на суму 17801 грн.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 просить збільшити розмір аліментів до 1000 грн. на місяць, обґрунтовуючи свої вимоги збільшенням розміру витрат, які необхідні для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум, необхідний для нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості на одну особу в розрахунку на місяць на дітей віком до 6 років з 01 січня 2018 року встановлено у розмірі 1492 грн., а отже 50% прожиткового мінімуму для дитини цього віку складає 746 грн.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Суд вважає, що часткове задоволення позову в частині збільшення розміру аліментів з 500 грн. до 746 грн. та часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 8900,50 грн. буде відповідати, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів з урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України. Аліменти на утримання дитини віком до 6 років у такому розмірі узгоджується з вищезазначеними нормами права, зможуть забезпечити нормальний розвиток та потреби дитини, враховуючи, що обов'язок утримувати дитину покладається на обох батьків в рівній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України (в редакції 2017р.), судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину.

Відповідно до ч. з ст. 6 вказаного Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивачкою в позові заявлено дві позовні вимоги, тобто судовий збір за кожну вимогу сплачується окремо. За вимогу про збільшення розміру аліментів, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн., за вимогу про стягнення додаткових витрат з відповідача підлягає судовий збір в розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, тобто 528,61 грн. Загалом з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1233,41 грн.

Керуючись ст. 7, 141, 180, 192 СК України, ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, (АДРЕСА_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, (Запорізька область, Бердянський район, с. Азовське, вул. Гагаріна, 77), на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 липня 2016 року, до 746 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, (АДРЕСА_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, (Запорізька область, Бердянський район, с. Азовське, вул. Гагаріна, 77), додаткові витрати на дитину в розмірі 8900 (вісім тисяч девятсот) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, (АДРЕСА_1), судовий збір в розмірі 1233 (тисяча двісті тридцять три) грн. 41 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 січня 2018 року.

Суддя ОСОБА_5