Справа № 331/6493/17
Провадження № 2/331/124/2018
16 січня 2018 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Жукової О.Є.
при секретарі: Хащук В.Д.
за участю представника позивача : ОСОБА_1
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про виселення та зняття з реєстрації ,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом , в якому просив виселити відповідачів з будинку 109 по вул. Гоголя в м. Запоріжжя без надання іншого житлового приміщення; зняти з реєстрації відповідача ОСОБА_3.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим , що йому на праві власності належить житловий будинок № 109 по вул. Гоголя в м . Запоріжжя. У вказаному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_3, ОСОБА_4, його колишня дружина проживає у вказаному будинку без реєстрації. У зв»язку з неодноразовими погрозами з боку відповідачів, побиттям , він вимушений був покинути власний будинок, а в березні 2010 року не зміг потрапити до будинку через зміну відповідачами замків .
Оскільки відповідачі на його неодноразові прохання відмовляються звільнити житловий будинок , крім того не сплачують комунальні платежі, тримають будинок у занедбаному стані, вимушений звернутися до суду .
У вступному слові позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, наполягали на його задоволенні .
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, до судового засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили , відзив на позов не надали, в зв»язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідачів на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Суд, дослідивши матеріали справи , вислухавши позивача та його представника , показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Судом було встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:
У відповідності до договору купівлі-продажу від 02.10.2002 року 33/100 частин будинку 109/70 по вул. Гоголя/ Пролетарська в м. Запоріжжя належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.8).
03.05.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 розірвано, що підтверджено копією паспорта позивача (а.с.6).
Позивач та відповідач ОСОБА_3 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено домовою книгою (а.с.12-13). Відповідачка ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.24) , однак фактично мешкає в спірному житлі, що встановлено показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та довідкою квартального комітету (а.с.9).
У відповідності до акта обстеження квартального комітету, позивач ОСОБА_2 не проживає в належному йому на праві власності будинку з 07.02.2010 року , оскільки його син ОСОБА_3 та колишня дружина ОСОБА_4 створили нестерпні умови для його проживання, ОСОБА_3 неодноразово бив батька (а.с. 10).
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення.
При цьому, вирішення питання про наявність правових підстав для виселення особи із житлового будинку залежить, зокрема, від вирішення питання про правомірність набуття права користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, від ставлення до своїх обов'язків по утриманню житла, а також відношення до прав та свобод інших співмешканців.
Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_4 проживає в спірному житлі без відповідних правових підстав , зареєстрована в іншому житловому приміщенні.
Як показали в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, відповідачі перешкоджали ОСОБА_2 проживати в будинку, створили нестерпні умови для проживання, не пускають його до житла, змінили замки. Також зазначені свідки вказали на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ведуть аморальний спосіб життя, не сплачують комунальні платежі, призвели будинок в занедбаний стан, в ньому постійно відбуваються сварки, збираються безхатченкі.
Відповідно до ст. 157 ЖК члена сім'ї власника може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК. Таке виселення згідно із ч. 1 ст. 116 ЖК може мати місце, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Оскільки в судовому засіданні актами квартального комітету та показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 встановлено, що відповідачі систематичним порушенням правил співжиття зробили неможливим проживання з ними в одній квартирі позивача ОСОБА_2, руйнують та псують житлове приміщення, позов в частині виселення відповідачів без надання іншого житлового приміщення підлягає задоволенню.
Разом з тим, суд приходить до висновку, що позов в частині зняття з реєстрації ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, оскільки ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення. Тобто, само по собі рішення суду про виселення є підставою для зняття з реєстрації.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 , 279 , 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про виселення та зняття з реєстрації задовольнити частково.
Виселити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії МЕ 599480) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 ) з будинку 109 по вул. Гоголя в м. Запоріжжя без надання іншого житлового приміщення .
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії МЕ 599480) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 ) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір по 320,00 гривень з кожного .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Повний текст судового рішення складено 17 січня 2018 року .
Суддя: О.Є. Жукова