Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/941/18 Головуючий у 1-й інстанції: Нещеретна Л.М.
Є.У.№ 337/3701/17 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий: Кочеткова І.В.,

судді: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

розглянувши в порядку письмового позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 в порядку ст.199 СК України звернулася до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1 500 грн. на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається на першому курсі денної форми навчання юридичного факультету Запорізького національного технічного університету.

01.12.2017 р. ОСОБА_3 подала суду заяву, в якій уточнила свої вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1 000 грн., справу розглянути за її відсутності (а.с.27).

Відповідач ОСОБА_4 не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина-студента у розмірі по 1000 грн. щомісяця, про що подав суду відповідну заяву, і також просив розглянути справу за його відсутності (а.с.28).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 у зв'язку з його навчанням у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 26.09.2017 року до закінчення навчання. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 640 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд першої інстанції не врахував стан здоров'я сина, який потребує коштовного лікування, а також тієї обставини, що син навчається за контрактом. Визначений судом першої інстанції розмір утримання, на думку позивачки, значно нижчий, ніж ? частка доходів відповідача. Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов у повному розмірі

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.ст. 374, 375 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України ).

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після розірвання шлюбу батьків проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні (а.с.5-6).

Із довідки №11 від 01.09.2017 року, виданої Запорізьким національним технічним університетом, вбачається, що ОСОБА_5 є студентом 1 курсу денної форми навчання юридичного факультету Запорізького національного технічного університету. Контракт. Стипендію не одержує (а.с.4 зворот).

Таким чином судом встановлено, що позивач дійсно навчається на денному відділенні університету на контрактній основі, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Із матеріалів справи також вбачається, що позивачка працює в ТОВ «Сільпо-ФУД», її середній заробіток за 2017 рік становить 4 252 грн. (а.с.6 зворот).

Крім того, повнолітній син сторін має вади зору, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-офтальмолога (а.с.7).

Відповідач є працездатним як за віком, так і за станом здоров'я, має регулярний заробіток, не заперечував проти уточненого позову, про що подав суду відповідну заяву

Задовольняючи позов і стягуючи з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1 000 грн., суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що відповідач є працездатним і має можливість надавати сину матеріальну допомогу, стягнень за іншими виконавчими листами з нього не проводиться.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким дана правильна оцінка.

Доводи апеляційної скарги про те, що при визначенні розміру аліментів судом не врахований стан здоров'я сина, розмір утримання менше ? частки заробітку відповідача, є неспроможними і ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем приписів ст.ст.181,199, 200 СК України. Позивачкою не враховано, що нарівні з батьком обов'язок з утримання сина несе і вона сама, яка також отримує заробітну плату і в змозі сплачувати аліменти повнолітньому сину.

Крім того, за положенням ст.11 ЦПК України (в редакції Закону на час ухвалення судового рішення) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Аналогічні положення містяться і в ст. 13 діючого ЦПК України.

Зважаючи на те, що позивачка подала суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1000 грн. на період навчання сина, суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст.11 ЦПК України розглянув справу в межах змінених позовних вимог.

Оскільки судом правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 268, 374,375,382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2017 року по цій справі залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на постанову подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: