Справа № 454/3181/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

при секретарі Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду зі даним позовом, вказавши, що 28.04.2015 року помер його дідусь ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки площею 1,0623 га та площею 0,0893 га, що розташовані на території Свитазівської сільської ради та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Заповіт на спадкове майно посвідчений на користь мами позивача ОСОБА_2 Однак позивач вважає, що набув право на спадщину оскільки був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем до дня його смерті, доглядав його, а на сьогоднішній день фактично вступив у володіння спадковим майном.

У вересні 2017р. позивач звернувся у нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак йому повідомили, що ОСОБА_2 не відмовилася від своєї частки у встановлений законом термін. Оскільки не даний момент позивач немає можливості прийняти спадщину, тому змушений звернутися до суду із позовом та просить визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не прибув, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти позову.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, якщо його дії суперечать інтересам інших осіб.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ №380107 встановлено, що ОСОБА_3 помер 28.04.2015 року.

Із досліджених копій Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №091502 та №042441 встановлено, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 10.09.2003р. №501 передано у приватну власність земельна ділянка площею 1,0623га та 0,0893га в межах згідно з планом, що розташована на території Свитазівської сільської ради з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Із довідки №490 від 13.12.2017р. виданої виконкомом Свитазівської сільської ради встановлено, що ОСОБА_3 до дня смерті проживав і був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіт від його імені у виконкомі сільської ради посвідчувався на користь ОСОБА_2 Померлий являлася останнім членом колгоспного двору. На день смерті з ОСОБА_3 постійно проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 дружина; ОСОБА_2 дочка; ОСОБА_1 онук; ОСОБА_5 онук.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до п. г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 одержав Державні акти на право приватної власності на землю, однак після його смерті ОСОБА_1 немає можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 81, 247, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, 1218, 1225, 1260 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, 26.09.1991р.н., ІПН НОМЕР_1, право власності на земельні ділянки площею 1,0623 га та площею 0,0893 га, що розташовані на території Свитазівської сільської ради згідно Державних актів на право приватної власності на землю серії ЛВ №091502 та №042441 від 23.06.2004 року в порядку спадкування після смерті діда ОСОБА_3, який помер 28.04.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Сокальський районний суд Львівської області до Апеляційного суду Львівської області у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Л. Ю. Фарина