Провадження №2/200/116/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у вересні 2006 року до нього звернулась його тітка ОСОБА_2 з пропозицією виступити поручителем щодо її майбутніх кредитних зобовязань перед АКІБ «УкрСиббанк». Він погодився на пропозицію ОСОБА_2 та з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором йому було надано на підпис договір поруки, який він так і не підписав. В жовтні 2012 року він дізнався, що ОСОБА_2 все ж було укладено кредитний договір на кошти від якого придбано майно, яке в подальшому за згодою банку було відчужено, а на стягнення залишку банком було подано до суду та отримано рішення на стягнення з нього 1 545 112,13 грн. Оскільки договір поруки з АКІБ «УкрСиббанк» він не укладав та ніколи не підписував, просить суд визнати недійсним договір поруки №236315 від 28.11.2008 року.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та на підставі положень ст.280-283 ЦПК України розглядається в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов»язків підставами виникнення цивільних прав та обов»язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересі передбачені ч.2 ст. 16 ЦК України.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексувідповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 29.09.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0, відповідно до якого ОСОБА_2 були надані кошти в розмірі 218000,00 доларів США.

На забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором 28.11.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №236315, відповідно до якого ОСОБА_1 зобовязався відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх її зобовязань перед кредитором.

20 квітня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу №18, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 29.09.2006 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Вирішуючи позовні вимоги щодо недійсності зазначеного договору поруки, суд керується приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України, за якою підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В ході розгляду справи представником позивача було заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи .

Ухвалою суду від 10 липня 2015 року витребувано за клопотанням представника позивача у ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» оригінал договору поруки №236315 від 28.11.2008 року, укладений між банком та ОСОБА_1

На виконання ухвали суду 16.12.2015 року суду було надано оригінал договору поруки №236315 від 28.11.2008 року.

За клопотанням представника позивача 30.05.2017 року судом було постановлено ухвалу про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої було поставлено таке питання: "Чи виконано підпис на оригіналі договору поруки №236315 від 28.11.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, саме ОСОБА_1 чи іншою особою?".

За наслідком проведення судової почеркознавчої експертизи Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз 14 грудня 2017 року складено Висновок №4396-17, яким встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 в графах «Поручитель» на кожному аркуші договору поруки №236315 від 28.11.2008 року, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 виконані самим ОСОБА_1.

За наведених обставин, оскільки фактичні обставини, на які позивач посилався в обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження дослідженими судом доказами, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, суд, в порядку ст. 141 ЦПК України не вирішує питання про розподіл судових витрат.

На підстав вищевикладеного, керуючись ст.ст.265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» про визнання договору недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду, тобто з 16 січня 2018 року.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.