Справа №463/6058/17
Провадження №2/463/844/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мармаша В.Я.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи "ВСП ТзОВ "Львівські автобусні заводи" про стягнення заборгованості по заробітній платі, суму середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд,

в с т а н о в и в

позивач звернувся до суду із позовом, просив стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату за період з січня 2011 року по квітень 2013 року в сумі 19323,96 грн., а також середній заробіток за період затримки розрахунку з 17.04.2013 по 30.11.2017 у розмірі 68822,28 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що з 01.04.2007 року він працював на різних посадах в ТзОВ «Львівські автобусні заводи» та був звільнений 16.04.2013 за згодою сторін на підставі ст. 36 КЗпП . При цьому, за період з січня 2011 року по червень 2013 року підприємство йому заробітну плату виплачувало із запізненням та не в повному розмірі, у зв'язку із чим утворилася заборгованість в сумі 19323,96 грн. Вказаний розмір заборгованості ним розрахований, виходячи із затвердженої погодинної тарифікації оплати його праці, яка за період з січня 2011 року по квітень 2013 року становила 7,44 грн., помноженої на кількість відпрацьованих годин та днів, а також зменшеної на розмір виплачених сум. Крім того, вказав, що на усі його неодноразові звернення, відповідач не реагував, причин невиплати заробітної плати не повідомив, при звільненні повного розрахунку із ним не прові. Також позивачу без його згоди було надано відпустку за власний рахунок. Такі дії відповідача є незаконними, а тому вважає свої вимоги про стягнення заробітної плати підставними. Окрім цього, оскільки відповідачем тривалий час безпідставно затримується виплата заробітної плати він має право на стягнення із відповідача середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати, а тому просить позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибув із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається із копії трудової книжки (а.с.5-6), позивач з 25.01.2011 прийнятий ТзОВ "Львівські автобусні заводи" на посаду електрозвариника на автоматичних напівавтоматичних машинах пятого розряду в пресово-кузовний цех, 01.04.2011 переведений на відокремлений структурний підрозділ ТзОВ "Львівські автобусні заводи" електрозвариником на автоматичних напівавтоматичних машинах пятого розряду в пресово-кузовний цех, 16.04.2013 звільнений за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до схеми годинних тарифних ставок робітників, затверджених ТзОВ «Львівські автобусні заводи» (а.с.9) вбачається, що позивачу було встановлено погодинну тарифікацію оплати праці в розмірі 7,44 грн.

В той же час, як вбачається із відомостей про застраховану особу (а.с. 7-8), розрахунку заборгованості (а.с. 1-2), відповідачем за період з січня 2011 року до часу звільнення проводилося нарахування та виплата заробітної плати позивачу не в повному розмірі, у зв'язку із чим на час її звільнення утворилася заборгованість в розмірі 19323,96 грн.

Крім цього, судом встановлено, що вказану заборгованість по заробітній платі відповідачем не виплачено позивачу по даний час, у зв'язку із чим позивачем розраховано компенсацію втрати частини доходів з 14.04.2013 по 30.11.2017, яка становить 68822,28 грн.

Оскільки в порушення вимог ст. 81 ЦПК України відповідачем не представлено суду жодних доказів на спростування вимог позивача, суд приймає наведені позивачем обставини, як доведені.

У відповідності до положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено обов'язок роботодавця регулярно виплачувати заробітну плату його працівникам відповідно до умов договору, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Частиною 1 статті 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Також, ст. 34 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівникам проводиться компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

За таких обставин, оскільки відповідачем не виплачувалася позивачу заробітна плата протягом періоду його роботи у ТзОВ «Львівські автобусні заводи» січня 2011 року по квітень 2013 року, і не був проведений із ним розрахунок ні на момент звільнення, ні на даний час, суд вважає підставними вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі за відпрацьований період в розмірі 19323,96 грн.

Крім цього суд враховує, що відповідно до положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Враховуючи наведені правові положення чинного законодавства, оскільки судом встановлено, що протягом роботи у відповідача позивачу заробітна плата не виплачувалася в належному розмірі, на момент звільнення із ним розрахунок не було проведено, повністю заборгованість по заробітній платі позивачу не виплачена і до даного часу, тому суд вважає також підставними, та такими що підлягають до задоволення, вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, що становить 68822,28 грн.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 881,47 грн. судового збору.

Рішення суду в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, у відповідності до вимог п. 2. ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 47, 115, 116, 117 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 281, 265, 281, 282 ЦПК України,

ухвалив

позов - задовольнитити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» (адреса: 03124, м. Київ, бульвар Лепсе, 6, ідентифікаційний код юридичної особи 33894928) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) заборгованість по невиплаченій заробітній платі за період з січня 2011 року до квітня 2013 року в сумі 19323 (девятнадцять тисяч триста двадцять три) грн. 96 (девяносто шість) коп., а також середній заробіток за період затримки розрахунку з 17 квітня 2013 року по 30 листопада 2017 року у розмірі 68822 (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять два) грн. 28 (двадцять вісім) коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» (адреса: 03124, м. Київ, бульвар Лепсе, 6, ідентифікаційний код юридичної особи 33894928) на користь держави судовий збір в розмірі 881 (вісімсот вісімдесят один) грн. 47 (сорок сім) коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача в порядку і строки передбачені ст. 284 п. 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: В.Я. Мармаш