АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1274/18 Справа № 205/3620/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Попазової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 12.06.2017 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки - ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення донькою навчання /а.с.2-3/.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Суд вирішив стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.06.2017 року та до закінчення донькою навчання в Державному закладі «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України», термін закінчення навчання 30.06.2022 року, але не більше, ніж досягнення нею віку 23 років.

Рішення допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. /а.с.59-60/.

З таким рішенням не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі /а.с.67-73/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.06.1998 року по 13.07.2007 року /а.с. 4, 5/.

Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 4/.

ОСОБА_4 є студенткою другого курсу І медичного факультету Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» денного відділення бюджетної форми навчання, отримує стипендію в розмірі 1100 грн. Термін закінчення навчання до 30.06.2022 року /а.с. 6, 47/.

ОСОБА_4 проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, відповідач не допомагає доньці матеріально.

Відповідач ОСОБА_2 працює у представництві «СКМ ОСОБА_5В.В» на посаді інженера, загальна сума його доходу за період з лютого 2017 року по липень 2017 року, за винятком утримань, становить 445860,15 грн. /а.с. 42/.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що донька сторін ОСОБА_4 повнолітня, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, відповідач може надавати таку допомогу, оскільки офіційно працевлаштований, отримує належний дохід, а тому дійшов обґрунтованого висновку про щомісячне стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку.

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає щомісячному стягненню, суд першої інстанції вважав за можливе стягувати з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_3 1/8 частину усіх видів його заробітку (доходу) на утримання їх доньки.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно п.17 Постанови Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 05.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, з 12.09.2009 року ОСОБА_2 знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, яка не працює /а.с.29/.

Від шлюбу подружжя ОСОБА_6 мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. а.с. 28, 74/.

Копія свідоцтва про народження сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, була долучена ОСОБА_2 до його заперечень на позовну заяву /а.с.28/, а також було долучено довідку про те, що його дружина перебуває на обліку по вагітності в жіночій консультації Бориспільської ЦРЛ і станом на 27.07.2017 року має термін вагітності 29-30 тижнів /а.с.30/.

Подружжя орендує житло для проживання у ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 02.07.2017 року, оскільки їх будинок у м. Донецьку є пошкодженим внаслідок бойових дій, що вбачається з фототаблиць /а.с.40, 43-44/.

В орендованій квартирі разом з відповідачем, окрім дружини з дітьми, проживають його непрацездатна матір - пенсіонер, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, а також батьки дружини: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, які також були змушені виїхати з м. Донецька /а.с.37,38, 39/.

Згідно довідки № НОМЕР_1 від 21.03.2017 року ОСОБА_2 взято на облік як внутрішньо переміщену особу /а.с.31/, а також на такому обліку перебувають і його дружина з батьками та його матір, що підтверджується відповідними довідками /а.с.32, 34, 36/.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції та, всупереч вимогам ч.4 ст.212 ЦПК України, їм не надано жодної оцінки районним судом.

З огляду на вищевказані обставини, життєве та матеріальне становище відповідача, а також з урахуванням того, що повнолітня донька сторін отримує стипендію, зокрема, обовязок утримувати дітей покладається законом на обох батьків, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що підлягають щомісячному стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання їх доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 1/20 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Отже, в силу п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, рішення суду від 05.10.2017 року підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів, зі зменшенням цього розміру з 1/8 до 1/20 частини.

В решті рішення суду відповідає вимогам закону, а тому залишається в силі. У звязку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2017 року змінити в частині визначення розміру аліментів, що підлягають щомісячному стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/20 частини.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_11