Провадження № 2о/712/21/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі

головуючого - судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя. Свої вимоги обґрунтовують тим, що вони зареєстрували шлюб 12 лютого 2005 року у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 153. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейні обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з травня 2017, тому за спільною згодою вирішили розірвати шлюб. Заявниками досягнуто згоди щодо постійного проживання спільних дітей з матір'ю, батько бере на себе обов'язок приймати участь у вихованні та утриманні дітей, про що свідчить договір про розмір аліментів на дитину та умови здійснення батьком права на особисте виховання від 21.12.2017, вказана угода посвідчена нотаріально. За таких обставин, просили шлюб, укладений між ними, розірвати.

Заявники в судовому засіданні заяву підтримали, просили шлюб між ними розірвати. Заявниця ОСОБА_2 просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2.

Суд, заслухавши думку заявників, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що заявники 12 лютого 2005 року зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 153. Від даного шлюбу у них народилися діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір про розмір аліментів на дитину та умови здійснення батьком права на особисте виховання від 21.12.2017. Зі змісту даного договору вбачається, що вони досягли згоди та засвідчують своє волевиявлення, що після розірвання шлюбу між ними, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будуть проживати разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Батько зобовязується щомісячно сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 33% від всіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку кожної, встановленої законом на момент здійснення платежу. Крім аліментів батько зобов'язується брати участь у додаткових витратах на дітей. Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання дітей між заявниками немає.

За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Враховуючи обставини наведені вище, з врахуванням, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, суд вважає про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя.

Керуючись ст. ст. 110, 109 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 293 - 294, 78, 81, 89, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 лютого 2005 року у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 153- розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий