Справа № 713/1483/14-ц
Провадження №4-с/713/2/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Мірчевої О.І., представника боржника ОСОБА_1, державного виконавця Скрепчук М.М., стягувача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Вижницького РВ ВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_2, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою в інтересах ОСОБА_3 на дії державного виконавця Вижницького РВ ВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_2

У скарзі вказував, що 05.12.2017 року в інтересах скаржника отримав у державного виконавця Скрепчук М.М. довідку №14.3-24/1938 про те, що для стягнення з ОСОБА_3 нараховано аліменти за період з 11.08.2014 року по 31.10.2017 року в сумі 47404,10 грн., а боржником до відділу пред'явлено квитанцій на суму 10697,00 грн. Заборгованість складає 36707,10 грн.

Вважає дії заінтересованої особи щодо складання даної довідки неправомірними, оскільки станом на 01.12.2016 року у ОСОБА_3 не було заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом №713/1483/14-ц. 08.12.2016 року він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження щодо ОСОБА_3 і заборгованості по аліментам у нього не було.

Складаючи оскаржувану довідку виконавець ОСОБА_4 щодо суми заборгованості діяла неправдиво та безпідставно. Склала довідку, яка нічим не підтверджена. Довідка спростовується самим рішенням суду про стягнення аліментів та доданими копіями квитанцій про поштовий переказ аліментів стягувачу - ОСОБА_2

Державний виконавець Скрепчук М.М. не повністю виконала вимоги ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», а отже дана дія може бути визнана судом неправомірною.

Просив визнати дії старшого державного виконавця Вижницького РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_4 щодо зазначення заборгованості у боржника ОСОБА_3 в довідці від 05.12.2017 року в сумі 36707,10 грн. неправомірними.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини просив скаргу задовольнити. Підтримав відповідь на заперечення державного виконавця, у якій зазначив, що станом на 01.12.2016 року у боржника не було заборгованості по сплаті аліментів, така заборгованість почала появлятися з 22.06.2017 року. Перший виклик до державного виконавця боржник отримав 24.10.2017 року і на даний виклик 25.10.2017 року прибув він, представник боржника. Нарахування оспорюваної суми суперечить вимогам ст.182 ч.2 СК України. Про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі ОСОБА_2 з позовом до суду не зверталася. Просив заперечення державного виконавця відхилити.

У судовому засіданні державний виконавець Вижницького РВ ДВС ОСОБА_4 підтримала письмове заперечення проти скарги у якому зазначила, що при виконанні виконавчого листа 713/1483/14-ц від 16.09.2014 року вчинені всі необхідні виконавчі дії згідно ЗУ «Про виконавче провадження» та СК України.

23.09.2014 року на підставі заяви стягувача начальником відділу відкрито виконавче провадження і копії постанов за вих. №02-37/5387 надіслано сторонам виконавчого провадження. Боржник на постанову про відкриття виконавчого провадження не відреагував, до відділу для сплати аліментів не з'явився. На виклики, які неодноразово направлялись боржнику по місцю проживання, не з'являвся.

05.12.2017 року за заявою представника боржника видала довідку про розмір заборгованості по сплаті аліментів.

Нею нараховано заборгованість по сплаті аліментів виходячи із розміру встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з 11.08.2014 року.

Так з 11.08.2014 року по 31.12.2014 року 30% прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становило 309,60 грн., для дітей віком від 6 до 18 років - 385,80 грн. Сума нарахованих аліментів за 2014 рік становить 5009,56 грн.

З 01.01.2015 року по 30.11.2015 року 30% прожиткового мінімуму на одну дитину віком до 6 років становило 309,60 грн., а з 01.12 2015 року по 31.12.2015 року 350,10 грн. Для дітей від 6 до 18 років з 01.01.2015 року по 30.11.2015 року - 385,80 грн., а з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року - 436,50 грн. Нараховано аліментів за 2015 рік 12974,40 грн.

З 01.01.2016 року по 30.04.2016 року 30% прожиткового мінімуму на одну дитину віком до 6 років становило 350,10 грн. З 01.05.2016 року по 30.11.2016 року - 368,40 грн. З 01.12.2016 року по 31.12.2016 року - 406,50 грн. Для дітей від 6 до 18 років з 01.01.2016 року по 30.11.2016 року 385,80 грн., а з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року - 436,50 грн. Нараховано аліментів за 2016 рік - 14776,54 грн.

З 01.01.2017 року по 30.04.2017 року 30% прожиткового мінімуму на одну дитину віком до 6 років становило 406,50 грн. З 01.05.2017 року по 30.11.2017 року - 427,80 грн. З 01.12.2017 року по 31.12.2017 року 447,00 грн. Для дітей від 6 до 18 років з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року - 506,70 грн., а з 01.05.2017 року по 30.11.2017 року - 533,10 грн. Нараховано аліментів за 2017 рік - 14643,60 грн.

Загальна сума нарахованих аліментів з 11.08.2014 року по 31.10.2017 року складає 47404,06 грн. Боржником за весь період перебування на виконанні виконавчого листа до відділу пред'явлено квитанцій про сплату аліментів на суму 10697,00 грн. Загальна заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.12.2017 року становила 36707,10 грн.

Твердження боржника про відсутність у нього заборгованості на 01.12.2016 року є неправдивим, оскільки скаржником не пред'явлено жодної квитанції про сплату аліментів у 2014-2016 роках. У матеріалах виконавчого провадження наявні тільки копії шести квитанцій на суму 10697,00 грн., які сплачені у 2017 році.

Отже розмір нарахованої заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 нараховано відповідно до рішення суду та ЗУ «Про Державний бюджет України» на 2014-2017 роки та в перерахуванні необхідності немає.

Просила у задоволенні скарги відмовити та стягнути з боржника судовий збір.

У судовому засіданні стягувач ОСОБА_2 просила у задоволенні скарги відмовити, оскільки дії державного виконавця вважає правомірними. Пояснила, що тричі зверталася у Вижницький РВ ДВС з приводу заборгованості по аліментах у 2014 та 2015 роках. У період з 2014 року по 2016 рік допомоги від ОСОБА_3 не було, він почав сплачувати аліменти лише у 2017 році. Довідка про заборгованість по сплаті аліментів потрібна для отримання допомоги на дітей у Вижницькому відділі соціального захисту населення.

Суд, заслухавши представника боржника ОСОБА_1, державного виконавця Скрепчук М.М., стягувача ОСОБА_2, матеріали додані до скарги, заперечення державного виконавця та додані до нього матеріали виконавчого провадження №44835526, вважає, що скарга ОСОБА_1 в інтересах боржника ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що 16.09.2014 року Вижницьким районним судом видано виконавчий лист по цивільній справі №713/1483/14-ц про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с. Мигове, вул. Жовтнева, 12, Вижницького району Чернівецької області аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.08.2014 року і до досягнення ними повноліття, що підтверджується його копією.

На підставі даного виконавчого листа та заяви стягувача ОСОБА_2 від 29.08.2014 року постановою начальника відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції ОСОБА_8 від 23.09.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №713/1483/14-ц, виданого 16.09.2014 року Вижницьким районним судом, що підтверджується її копією.

На підставі заяви стягувача ОСОБА_2 державним виконавцем Скрепчук М.М. 05.12.2017 року видано на імя стягувача довідку про те, що за період з 11.08.2014 року по 31.10.2017 року заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів визначених у частці від заробітку (доходу) на користь ОСОБА_2 становить 47404,10 грн., боржником до відділу предявлено квитанцій на суму 10697,00 грн., а тому заборгованість складає 36707,10 грн.

Наведене підтверджується копією даної довідки та копіями чотирьох квитанцій на загальну суму 10697,00 грн., які містяться в матеріалах оглянутого судом виконавчого провадження №44835526.

Представник боржника ОСОБА_1 підтвердив у свої скарзі, що зазначену довідку він отримав 05.12.2017 року.

Вважаючи дії державного виконавця по складанню даної довідки неправомірними представник боржника ОСОБА_1 звернувся в суд з даною скаргою.

Порядок розгляду скарг на дії, бездіяльність, рішення, державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення визначений розділом VІІ ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Частиною 1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Суд вважає, що скарга на дії державного виконавця подана в межах строку звернення до суду за захистом порушеного права, передбаченого ч.5 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Порядок стягнення аліментів регламентований положеннями ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Частиною першою зазначеної статті передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом.

Відповідно до ч.3 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно частини 8 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

За змістом зазначених норм, у випадку, якщо сторони виконавчого провадження не погоджуються з розміром заборгованості по аліментах, визначених державним виконавцем у межах виконавчого провадження, спір щодо розміру такої заборгованості вирішується судом, тобто для вирішення спору щодо розміру заборгованості встановлено інший порядок, а саме шляхом вирішення спору, а не шляхом оскарження дій державного виконавця.

Із змісту скарги вбачається, що представник боржника ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця лише щодо неправильності визначення нею розміру заборгованості по аліментах. Будь-які інші дії державного виконавця представником боржника не оскаржуються.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З досліджених у судовому засіданні доказів Судом установлено, що державний виконавець прийняла від стягувача ОСОБА_2 заяву про обчислення заборгованості по аліментах, склала 05.12.2017 року довідку (розрахунок) заборгованості по аліментах, у якій врахувала надані представником боржника копії квитанцій на суму 10697,00 грн. і того ж дня вручила представнику боржника.

Тобто старшим державним виконавцем Вижницького РВ ВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_4 під час складання довідки про заборгованість по сплаті аліментів, визначених у частці від заробітку (доходу) боржника, повністю дотримано вимог ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», а отже її дії є законними.

Жодних неправомірних дій державного виконавця Скрепчук М.М., вчинених під час виконання виконавчого листа Вижницького районного суду по виконавчому провадженні №44835526 Судом не встановлено і доказів на підтвердження викладених у скарзі обставин представником боржника ОСОБА_1 суду не надано.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За встановлених обставин Суд дійшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 в інтересах боржника ОСОБА_3 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на боржника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Враховуючи викладене з ОСОБА_3 необхідно стягнути в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, керуючись ст.ст.81, 258, 260-261, 447-453 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Вижницького РВ ВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Складання повного тексту ухвали відкладено на строк пять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Вижницький районний суд до Апеляційного суду Чернівецької області.

Суддя: І. В. Пилип'юк