Справа №2-382/2010
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - Даценка В. М.

при секретарі - Ануфрієвій Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубнах цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся зі скаргою на постанову державного виконавця Лубенського міськрайонного ВДВС від 27.10.2017 року про повернення стягувачу виконавчого документу № 2-382/2010 від 09.02.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку боргу в сумі 5144,65 доларів США.

Скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова прийнята у звязку з тим, що транспортний засіб оголошений в розшук, не озшуканий протягом року. При цьому державним виконавцем не здійснено пошук іншого майна: земельних ділянок, сільськогосподарської техніки, частки в статутному капіталі, не проведено перевірку наявності у боржника рухомого майна за адресою реєстрації постійного місця реєстрації боржника.

З урахуванням викладеного, стягувач просить скасувати постанову державного виконавця Лубенського міськрайонного ВДВС від 27.10.2017 року про повернення виконавчого документу № 2-382/2010 від 09.02.2011 року.

В судове засідання скаржник не зявився. До суду надіслав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Лубенський міськрайонний ВДВС свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в провадженні Лубенського міськрайонного ВДВС перебувало виконавче провадження з примусового виконання рішення Лубенського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь банку солідарно заборгованість за кредитом на суму 5144,65 дол. США (виконавчий документ № 2-382/2010 від 09.02.2011 року).

Постановою державного виконавця Лубенського міськрайонного ВДВС від 27.10.2017 року повернуто стягувачу виконавчий документ № 2-382/2010 від 09.02.2011 року, де боржником зазначений ОСОБА_2.

Постанова прийнята на підставі п.7 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Мотивована тим, що транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Іншого майна, яке підлягає опису та реалізації, та на яке за законом можливо звернути стягнення, не виявлено.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Згідно ч.5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п.2 та 5 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Судом встановлено, що державним виконавцем не надано доказів того, що ним перевірялися відомості щодо майнового стану боржника, а саме: по заробітній платі, по пенсійним виплатам, по виплаті соціальних допомог, наявність банківських вкладів, наявність у власності цінних паперів, наявність рухомого та нерухомого майна на праві власності тощо.

Крім того, державний виконавець не перевірив наявність у боржника майна на праві спільної сумісної власності з іншими особами.

Таким чином, державним виконавцем, якому було доручено виконання вищезазначеного виконавчого документа, не вжито заходів, покладених на нього Законом України «Про виконавче провадження», що послугувало в подальшому винесення оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачові.

Відповідно ст.447 ЦПК України Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Вимогами ч.2 ст.451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд обмежений у можливостях перевірки доказів, окрім тих, що подані сторонами по справі, інакше це буде порушенням принципу диспозитивної цивільного судочинства.

При вирішенні даного спору суд виходитиме з позиції достатності доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, як це передбачено ст.80 ЦПК України.

Лубенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби не надано жодних доказів на підтвердження обґрунтованості винесеної постанови.

З таких обставин приходить до висновку, що вимоги скарги знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.13, 80, 81,447-453 ЦПК України, суд, -

УХ В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірною постанову державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 27.10.2017 року про повернення стягувачу ПАТ АБ «Укргазбанк», виконавчого документу № 2-382/2010 від 09.02.2011 року про примусове солідарне стягнення з ОСОБА_1 5144,65 доларів США.

Зобовязати державного виконавця Лубенського міськрайонного ВДВС ОСОБА_4 поновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого документу № 2-382/2010 від 09.02.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитом на загальну суму 5144,65 доларів США.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5 В. М.