Справа №463/166/18
Провадження №4-с/463/17/18
УХВАЛА

22 січня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Жовніра Г.Б.

при секретарі - Миличук У. Р.

з участю:

державного виконавця - Рослюка Т.С.

у відкритому судовому засіданні розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про повернення виконавчого документа стягувачу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в якій просить суд скасувати постанову заступника начальника Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області області від 21.12.2017 року про повернення виконавчого листа стягувачу .

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що на виконанні у Пустомитівськму РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебувало виконавче провадження № 45874103 по виконанню виконавчого листа № 2/463/942/14, виданого 11.12.2014 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1Ю, 43528,00 грн. боргу. 21 грудня 2017 року у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Вважає такі дії державного виконавця неправомірними та передчасними, оскільки в ході проведення виконавчого провадження державним виконавцем не належним чином та неповно проведено виконавчі дії, чим не забезпечено стягнення з боржника визначеного судом боргу. А саме державний виконавець : не зясував місця фактичного проживання боржника, не проникав у його помешкання для розшуку речей на які можна звернути стягнення, не оголошував розшук боржника, не звертався до суду з клопотанням про встановленням заборони виїзду боржника за межі України.

Скаржник ОСОБА_1Ю.в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, скаргу підтримує та просить задовлити.

Заступник начальника Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 в судовому засіданні викладені в скарзі вимоги заперечив, вважає такі безпідставними. Пояснив, що оскільки у боржника не виявлено майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними у відповідності до вимог п. 2, ч 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» ним винесено постанову про повернення виконавчого провадження. Враховуючи наведене просить суд в задоволенні скарги відмовити

Проаналізувавши доводи скаржника на підтвердження своїх вимог, заслухавши пояснення заступника начальника Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, дослідивши матеріали виконавчого провадження та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні викладених в скарзі вимог слід відмовити з наступних підстав.

Згідно вимогч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на виконанні у Пустомитівському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебувало виконавче провадження №45874103 по виконанню виконавчого листа № 2/463/942/14, виданого 11.12.2014 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1Ю боргу в сумі 43528,00 грн.

Відповідно до постанови заступника начальника Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 06.06.2017 р. виконавчі провадження про стягнення коштів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 № 55874103 та № 48720836, обєднанні у зведене виконавче провадження № 54651152.

Із змісту оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 21.12.2017 р., ВП № 45874103, вбачається, що така винесена на підставі вимог п. 2, ч 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Пункт 2, ч 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець, зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Проаналізувавши представлені суду матеріали виконавчого провадження судом встановлено, що згідно акту державного виконавця від 21.12.2017 р., боржник за місцем реєстрації відсутній, ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.11.2017 р. за поданням державного виконавця оголошено розшук ОСОБА_2 Також за запитами державного виконавця зясовано, що в ДФС України дані з приводу доходів боржника та сплачених ним податків відсутні, в ПФ України інформації про місце праці останнього немає. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що право власності боржника на будь-яке нерухоме майно не зареєстровано.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.10.2015 р. відмовлено в задоволенні подання державного виконавця про встановлення ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Отже наведеними вище документами спростовуються доводи скаржника в обґрунтування викладених в скарзі вимог.

Таким чином суд дійшов висновку, що державним виконавцем винесено оскаржувану постанову відповідно до вимог п. 2, ч 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ним було вчинено всі необхідні дії для встановлення місця перебування боржника та виявлення його майна, на яке може бути звернено стягнення, однак такі виявилися безрезультатними.

Додатково слід розяснити скаржнику, що згідно ч. 5 ст. 37 України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

На підставі навденого та керуючись ст. 447, 450, 451, Закон України „Про виконавче провадження", суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.12.2017 р., ВП № 45874103.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя : Жовнір Г. Б.