Справа № 520/9298/17
Провадження № 2/520/1549/18
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
при секретарі Єгорової Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
про розірвання шлюбу,
8 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, в якому просила розірвати шлюб, укладений 29 вересня 2016 року, актовий запис № 1273, Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу дітей не мають.
Позивачка у судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, направила заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином за зареєстрованим місцем проживання повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. ст. 280-285 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 2016 року, шлюб зареєстрований Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, від шлюбу дітей не мають. З 29 жовтня 2017 року шлюбні стосунки припинені.
Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сімї.
Добровільність шлюбу одна з основних його засад.
Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.
За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.
Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.
За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Як вбачається з позову та надісланих заяв - зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має.
Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.
Закріпленні у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.
Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.
У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу.
Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, а тому позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 77, 81, 263-265, 280-285 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, суд
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії ОК 031140, виданий Суворовським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, 26 листопада 2016 року, код РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (паспорт серії КЕ 281826, виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області 24 червня 1996 року) зареєстрований 29 вересня 2016 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1273.
Позивачці ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище Федячкіна.
Рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлений 17 січня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.