Провадження № 2/537/196/2018
Справа № 537/5292/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечко І.І. за участю секретаря Грицькової Я.С., позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, за участю третіх осіб Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,

встановив:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою, відповідно до вимог якої просить суд визначити, що на момент приватизації частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 розподілені таким чином: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належало по 1/3 частки вказаної квартири кожному.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що у 2003 році нею, її чоловіком ОСОБА_3 та її сином ОСОБА_2 було приватизовано квартиру, за адресою: АДРЕСА_2. Згідно свідоцтва на право власності зазначена квартира належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, частка кожного не визначена. ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її чоловік ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із частки зазначеної квартири. Звернувшись разом з сином до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва на право спадщини їм було відмовлено, оскільки невизначена частка у спільному майні. Враховуючи те, що жодного договору між співвласниками квартири про її поділ не було укладено, будь-які судові рішення, які вплинули б на розмір часток будь-кого із співвласників відсутні, просить визначити, що на момент приватизації частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 розподілені таким чином: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належало по 1/3 частки вказаної квартири кожному.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив клопотання, згідно якого просить справу розглядати без його участі, покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив лист, згідно якого просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши всі наявні письмові докази в справі, з'ясувавши всі обставини справи, вислухавши учасників розгляду справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого 23.07.2009 року.

З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3 (свідоцтво серії НОМЕР_2, видане 18.07.1087 року).

Третя особа ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_3 та позивачки ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданого 23.05.1988 року.

З свідоцтва на право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради, згідно з розпорядженням (наказом) від 28.05.2003 року № 11477/2, вбачається, що квартира АДРЕСА_3 на праві спільної власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

З матеріалів справи вбачається, що не визначено частку померлого в праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру, в зв'язку з чим позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на дану частку квартири, так як нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, оскільки співвласником є померлий та не подано відомості (інформацію), документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М. від 27.11.2017 року

Як слідує з матеріалів справи квартира, за адресою: АДРЕСА_4 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради, згідно з розпорядженням (наказом) від 28.05.2003 року № 11477/2.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Статтею 357 ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Враховуючи те, що за життя померлого ОСОБА_3 не було укладено письмового договору про виділ часток у натурі з нерухомого спільного майна, а співвласниками є позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 по справі, то слід вважати їх частки у спільній сумісній власності, а саме квартири АДРЕСА_5 рівними, тобто кожному співвласнику належить по 1/3 частині вищевказаної квартири.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач та третя особа є спадкоємцями за законом, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини.

Керуючись ст.ст. 16, 355, 368, 372, 1216, 1218, 1220-1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 1-12, 76-81, 258, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у спільній сумісній власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_6, належить 1/3 ідеальна частка квартири.

Визначити, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у спільній сумісній власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_6, належить 1/3 ідеальна частка квартири.

Визначити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у спільній сумісній власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_6, належить 1/3 ідеальна частка квартири.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.01.2018 року

Суддя І.І. Дядечко