Справа №705/4507/17
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

02 лютого 2018 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до суду у звязку з поданням позовної заяви ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадкування, яка була надана до суду 27.10.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області 27.10.2017 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадкування. У звязку з поданням позовної заяви позивачем в послідуючому до суду було подано заяву про забезпечення позову, що оформлена відповідно до вимог ЦПК України на момент подання (16.11.2017 року за вх. № 23678 від ОСОБА_1 надійшла до суду заява про забезпечення позову).

31.10.2017 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

15.11.2017 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області позовну заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто позивачеві. Тобто, провадження не відкривалося і відповідно до вимог чинного на момент винесення ЦПК України підстав для розгляду по суті заяви про забезпечення позову за даних обставин не було.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 18.01.2018 року було скасовано ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.11.2017 року, а матеріали справи направлено до Уманського міськрайонного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.02.2018 р. було відкрито загальне позовне провадження у справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального Кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІ від 03.10.2017 року, на підставі якого Цивільний процесуальний Кодекс України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В своїй заяві про забезпечення позову, що подано в період дії ЦПК України в старій редакції, ОСОБА_1 просить:«…З метою забезпечення позову накласти арешт на 7/16 часток квартири двохкімнатної за адресою: АДРЕСА_4; гараж № 1 в авто гаражному кооперативі «Вега» по вул. Оксамитовій (раніше вул. Якіра); автомобіль НОМЕР_1, номер кузова SUPTF696D7W355710…». У заяві ОСОБА_1 зазначив, що 28.03.2017 р. помер його батько ОСОБА_4 Єдиним спадкоємцем першої черги є ОСОБА_1 В заяві також вказано, що після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді: 7/16 часток квартири двохкімнатної за адресою: АДРЕСА_4; гараж № 1 в авто гаражному кооперативі «Вега» по вул. Оксамитовій (раніше вул. Якіра); автомобіль НОМЕР_2. Також, в заяві містяться посилання на те, що під час оформлення спадщини виявилось, що 26.09.2017 року до приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за заповітом, який посвідчений секретарем Паланської сільської ради Уманського району 25.1.2015 року за реєстровим № 36 від імені спадкодавця. За поданим ОСОБА_2 заповітом приватний нотаріус видала свідоцтво про право на спадкування за заповітом на імя ОСОБА_2 №№ 1546, 1547, 1548. (при цьому, в постанові нотаріуса не зазначено опису майна). Заявник ОСОБА_4 вказує, що постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1,а в с. Паланці Уманського району ніколи не проживав та не був зареєстрованим, а тому посвідчення заповіту є неправомірним та взагалі здійснено заднім числом. Причинами забезпечення позову є реальна загроза порушення його законних інтересів ОСОБА_5 в разі штучного відчуження відповідачем незаконно успадкованого ним майна на користь третіх осіб. При цьому, документів на відповідне майно, які б підтверджували належність майна спадкодавцю до заяви не було додано.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України ( у редакції, що діяла на момент подачі заяви про забезпечення позову), у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

-причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов;

-вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності ( з урахуванням відповідних положень ч. 1 ст. 152 ЦПК України, що стосується видів забезпечення позову);

-інші відомості потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно положено статті 149 ЦПК України (в новій редакції) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У поданій суду заяві ОСОБА_1, із враховуванням предмету позову та виходячи із змісту позовних вимог і в порушення вимог статті 151 ЦПК України, не вказав ціну позову, про забезпечення якого просить, достовірні причини, у звязку з якими необхідно забезпечити позов, не обґрунтував необхідність забезпечення позову із зазначенням того, як відсутність заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; та не доводить, з посиланням на докази, що забезпечення позову необхідно здійснити саме в обраний спосіб, а також свої пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Також, частинами 1 та 2 ст. 154 ЦПК України передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Також, заявник ОСОБА_1 в обґрунтування вимог своєї заяви про забезпечення позову не надає будь-яких документів на майно, що за його твердженням належало спадкодавцю на яке заявник просить накласти арешт.

Крім того, заявник ОСОБА_1 надав постанову про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину від 24.10.2017 р. В постанові вказано: «… 10 жовтня 2017 року мною, ОСОБА_3, приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області, гр. ОСОБА_2 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно за реєстровими №№ 1546, 1547, 1548…». При цьому, приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_3 не конкретизовано яке саме майно зареєстроване за вказаними реєстровими номерами ( майно не конкретизоване пообєктно).

Згідно ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі, в тому числі, зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень ( резолютивна частина рішення повинна бути чіткою із зазначенням сторін або учасників стосовно яких судом приймаються рішення, в тому числі з приводу вчинення певних дій або зобовязання утриматися від вчинення певних дій).

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене вище, суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог, викладених у ст. 151 ЦПК України, і тому підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 151-154 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадкування, - повернути заявнику.

Копію ухвали направити заявникуОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданабезпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Мазуренко