ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бондаревської С.М., Дряниці Ю.В.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, ухвалене 04 жовтня 2018 року в приміщенні суду у м. Кременчук у складі судді Андрієць Д.Д.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно на час навчання.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що ОСОБА_3 є батьком їх спільного сина ОСОБА_5, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Вказувала, що син отримує вищу освіту на факультеті економіки та менеджменту Європейського університету VI рівня акредитації. Зазначала, що їх син не працює та не отримує стипендію, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, проте між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу його утримання та надання матеріальної допомоги на навчання.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 23 грудня 2016 року по 30 червня 2018 року включно та з 01 вересня 2018 року по 18 вересня 2018 року включно.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду вмотивоване тим, що повнолітній син відповідача продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, яку останній має можливість надавати.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме неврахування матеріального стану відповідача.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 303685 від 24.10.1995 року, виданого Калинівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області.

ОСОБА_5 з 01.09.2015 року до 30.06.2018 року навчався на платній основі на денній формі навчання у Приватному вищому навчальному закладі «Європейський Університет», стипендію не отримував, що підтверджується довідкою від 25.11.2016 року № 851. Після отримання освітнього рівня "бакалавр", з 01.09.2018 року ОСОБА_5 зарахований на денну форму навчання факультету економіки та менеджменту освітньо-кваліфікаційного рівня "магістр" «Європейського університету», термін закінчення навчання 26.02.2020 року.

У зв'язку з навчанням ОСОБА_5 перебуває на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги.

Сторони не досягли згоди щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність у відповідача обовязку з утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, та наявність матеріальної можливості для оплати аліментів у розмірі, визначеному судом, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

В ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апелянт заперечує матеріальну спроможність сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Проте, в обґрунтування своїх доводів не надає будь-яких доказів, які б вказували на відсутність у нього можливості зі сплати аліментів.

Отримання відповідачем статусу внутрішньо переміщеної особи, потреба в оренді житла та потреба у лікуванні самі по собі не свідчать про його скрутний матеріальний стан. Вищевказані обставини підлягають оцінці з точки зору впливу на матеріальний стан особи та в кореляції з наявним у неї доходом, проте докази, які б свідчили про недостатність доходу для утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_3 та його представником надані не були.

Той факт, що відповідач просить зменшити розмір стягуваних аліментів до 1/8 частини всіх видів його заробітку, свідчить про те, що можливість сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 ним фактично визнається.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.М. Бондаревська

ОСОБА_6