Провадження №2/748/51/18
Єдиний унікальний № 748/2664/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді: Майбороди С.М.,

при секретарі: Оніщенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2017 року, позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила виселити відповідача ОСОБА_2 з житлового будинку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником вищезазначеного будинку, 21.06.2016 року шлюб з відповідачем було розірвано рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області, проте він залишився проживати в житловому будинку, зловживає алкоголем, вчиняє сварки, виносить майно, в утриманні будинку участі не приймає, комунальні послуги не сплачує, чим завдає позивачу матеріальні збитки. Відповідач має власне житло, проте відмовляється переїхати.

Під час судового засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач зазначила, що будинок, в якому прописала колишнього чоловіка належить їй, останнім часом її чоловік проживаючи в цьому будинку, псує його, виносить овочі, які вона залишає зберігати взимку, вживає спиртні напої, погрожує спалити будинок, у зв»язку з чим вона боїться приїжджати до будинку та не може вільно користуватись своєю власністю. В подальшому позивач та її представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з»явився, в матеріалах справи мається заява, в якій він просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. Заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не надав.

Під час судового засідання були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що дійсно відповідач проживає у будинку в АДРЕСА_1 де вживає спиртні напої, виносить металобрухт, овочі. Позивач неодноразово скаржилась, що ОСОБА_2 псує будинок та вона не може туди поїхати.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки в подальшому учасники справи в судове засідання не з»явились, то подальше фіксування судового процесу не здійснювалось.

Вислухавши пояснення позивача, представника, свідків, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.3, 5).

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.4).

Так, статтею 317 ЦК встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом ( стаття 321 ЦК).

Відповідно до частини 1 статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є наявність або відсутність у відповідача права на житло, або інші передбачені нормами житлового законодавства підстави для позбавлення такого права.

За змістом частини 4 статті 9 та статті 109 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.

Рівність прав власника житла та членів його сім'ї, які спільно з власником проживають у належному йому приміщенні, закріплена частиною 1 статті 156 ЖК. Припинення сімейних відносин з власником не позбавляє їх права користування займаним приміщенням (частина 4 цієї норми).

Відповідно до статті 157 ЖК члени сім'ї власника житлового приміщення можуть бути виселені у судовому порядку у випадках, передбачених частиною 1 статті 116 ЖК, а саме у разі систематичного руйнування чи псування жилого приміщення, використання його не за призначенням, або якщо систематичне порушення правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одному приміщенні, а вжиті заходи виявились безрезультатними.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що виселення колишніх членів сім'ї власника жилого приміщення може бути здійснено лише з підстав, передбачених нормами житлового законодавства, зокрема статтею 116 ЖК.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зареєстрований АДРЕСА_1 та області з 19 жовтня 2000 року.

Встановлені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 поселився до будинку, який належить ОСОБА_1, у встановленому законом порядку як член її сім'ї та набув право користування житлом відповідно до статті 156 ЖК.

Підставою виселення ОСОБА_2 позивач зазначає втрату сімейних зв'язків та створення їй перешкод у розпорядженні власністю.

Як слідує з оглянутих матеріалів, 11 квітня 2016 року ОСОБА_1 зверталась до Чернігівського РВП з заявою на дії ОСОБА_2 та вказувала, що останній зловживає спиртними напоями та поводить себе неадекватно. З висновку слідує, що ОСОБА_2 не заперечував факту того, що іноді вживає спиртні напої та розповідає позивачці, що спалить будинок. З приводу звернення з ОСОБА_2 проведено бесіду профілактичного характеру. ( а.с.36)

15.05.2016 ОСОБА_1 зверталась до Чернігівського РВП з приводу того, що ОСОБА_2 вивіз з її житлового будинку метал без її дозволу, з приводу чого з ОСОБА_2 було проведено бесіду профілактичного характеру про недопустимість неправомірних дій. ( а.с.38)

В подальшому ОСОБА_1 25.07.2016 зверталась до Чернігівського РВП щодо вжиття заходів до свого колишнього чоловіка ОСОБА_2. З ОСОБА_2 проведено бесіду профілактичного характеру щодо недопустимості протиправних дій стосовно колишньої дружини. ( а.с.37)

Як слідує з повідомлень приватного нотаріуса Володарського районного нотаріального округу ОСОБА_2 успадкував частину житлового будинку № АДРЕСА_1( а.с.20,21)

Як слідує з досліджених матеріалів, ОСОБА_1 неодноразово зверталась до правоохоронних органів щодо вжиття заходів до її колишнього чоловіка ОСОБА_2, який вживає спиртні напої, перешкоджає позивачу належним чином користуватись та розпоряджатись її власністю, порушує правила співжиття, всі вжиті нею заходи виявились безрезультатними, як слідує з пояснень свідків, відповідач продовжує вживати спиртні напої, а позивач не може безперешкодно приїжджати до свого будинку, зберігати там свої речі, ОСОБА_1 чиняться перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном.

За наведених вище підстав позовні вимоги щодо виселення ОСОБА_2 з житлового будинку по АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст..ст. 11, 16, 316, 317, 319, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 116, 157 Житлового кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн понесених витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя С. М. Майборода