Ухвала

11 січня 2018 року

м. Київ

справа № 757/33368/14-ц

провадження № 61-101ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної адміністрації залізничного транспорту України, Генерального директора Державної адміністрації залізничного транспорту України Остапюка Бориса Ярославовича, треті особи: Первинна профспілкова організація апарату Укрзалізниці, голова первинної профспілкової організації апарату Укрзалізниці Грищенко Юрій Михайлович, Міністерство інфраструктури України, Міністр інфраструктури України Бурбак Максим Юрійович, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року у вищевказаній справі.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 11 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України заяви та скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, касаційна скарга, подана до 15 грудня 2017 року, за формою та змістом має відповідати вимогам, встановленим ЦПК України в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги, - станом на 14 грудня 2017 року.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не може бути прийнята до розгляду, оскільки заявником всупереч вимогам пункту 5 частини другої статті 326 ЦПК України (в редакції, чинній станом на дату подання касаційної скарги) у касаційній скарзі не зазначено, у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, жодна правова норма, яку, на думку заявника, порушив суд, у скарзі не наведена.

Разом із тим, всупереч вимогам частини другої статті 328 ЦПК України (в редакції, чинній станом на дату подання касаційної скарги) заявником не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Слід звернути увагу на те, що окрім вимоги про поновлення на роботі, позивачем також заявлено вимоги про скасування наказу про звільнення та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, щодо яких (з урахуванням висновку щодо застосування пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року № 6-1121цс16) судовий збір при поданні касаційної скарги підлягає оплаті в повному обсязі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час подання касаційної скарги) судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 120 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Ураховуючи, що позовну заяву подано у листопаді 2014 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (мінімальна заробітна плата - 1 218 грн), а позовної заяви немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (підпункти 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі), позовна вимога майнового характеру заявлена в розмірі 209 433 грн 25 коп., то судовий збір за подання касаційної скарги становить 2 386 грн. 65 коп. (вимога майнового характеру та одна вимога немайнового характеру).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у місті Києві, МФО - 820019, рахунок отримувача - 0007, ККДБ - 22030102, призначення платежу: 101; ідентифікаційний код, а при його відсутності у зв'язку з релігійними переконаннями, зазначаються паспортні дані; судовий збір за подання касаційної скарги у справі за позовом ОСОБА_1, Верховний Суд.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення), що підтверджує його сплату або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Приписами частини другої статті 328 та статті 121 ЦПК України (в редакції, чинній станом на дату подання касаційної скарги) визначено, що у разі надходження касаційної скарги, не оплаченої судовим збором, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала. Якщо заявник у встановлений строк сплатить суму судового збору, касаційна скарга вважається поданою в день її первісного подання. Інакше скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Аналогічні положення містяться і в частині другій статті 393 ЦПК України у чинній редакції, згідно з якою у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, зокрема, якщо до скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393, пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, Законом України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 05 лютого 2018 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук