АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9796/17 Номер провадження 22-ц/786/1259/18Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А. М. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.

при секретарі: Радько О.М.

за участі представника позивача - адвоката ОСОБА_2

представника третьої особи - Дяченка В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2

на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею; третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, зазначивши третьою особою - Службу у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що з 11 листопада 2011 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_5.

Від даного шлюбу вони мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 червня 2017 року шлюб між ними розірвано. Ще до розірвання шлюбу, з жовтня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо, син проживає разом зі своєю матір'ю.

Ці обставини встановлені рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2017 року у справі №554/2429/17 за позовом ОСОБА_5 до нього про стягнення аліментів.

Також зазначав, що до серпня 2017 року він мав змогу бачитись зі своїм сином, спілкуватись з ним та приймати участь у його вихованні, а з вересня 2017 року відповідач почала створювати штучні перешкоди щодо його спілкування з дитиною. Посилаючись на те, що врегулювати спір шляхом переговорів з відповідачем та взаємних поступок - не вдалося, таким чином, він позбавлений можливості бачити свого сина, спілкуватись з ним та брати участь у його вихованні, - позивач просив зобов'язати ОСОБА_5 не чинити йому перешкод у спілкуванні та участі у вихованні сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; визначити спосіб його участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею; встановити час зустрічей з сином, щотижня з 09-00 п'ятниці до 18-00 год. суботи та час для спільного відпочинку з дитиною протягом двох тижнів у літні місяці щороку без присутності матері ОСОБА_5

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 - задоволено частково. Встановлено час та спосіб участі ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_6, а саме: за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, а також у її присутності, кожного тижня в суботу або неділю, починаючи з 09:00 год. до 18:00 год., з правом прогулянок по місту та відвідування дитячих розважальних закладів, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан його здоров'я; спілкування батька з сином у святкові дні та дні народження дитини. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила змінити рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2018 року та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 в повному обсязі, а саме, встановити час та спосіб участі ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1: кожного тижня з 09:00 год. п'ятниці до 18:00 год. суботи, з правом прогулянок по місту та відвідування дитячих розважальних закладів, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан його здоров'я та встановити час для спільного відпочину з дитиною протягом двох тижнів у літні місяці щороку без присутності матері ОСОБА_5

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 11 листопада 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 червня 2017 року шлюб між сторонами розірвано /а. с. 5/. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2017 року у справі №554/2429/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів встановлено, що малолітній ОСОБА_6 проживає разом зі своєю матір'ю /а. с. 6/.

Також судом встановлено, що до серпня 2017 року позивач мав змогу бачитись зі своїм сином, спілкуватись з ним та брати участь у його вихованні, а з вересня 2017 року відповідач почала створювати штучні перешкоди щодо спілкування позивача з дитиною. Весь цей час позивач намагався врегулювати спір шляхом переговорів з відповідачем, взаємних поступок, але вирішити дане питання не вдалося. Отже, встановлено, що внаслідок цього позивач позбавлений можливості бачити свого сина, спілкуватись з ним та брати участь у його вихованні.

В той же час позивачем доведено, що він має бажання та необхідні умови для участі у вихованні сина, піклуванні про нього. Обмежень, які могли би перешкоджати їх спілкуванню, судом не встановлено.

За наведених обставин, суд дійшов вірного висновку, що участь позивача у вихованні його малолітнього сина є доцільною.

На виконання вимог ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, виконавчим комітетом Шевченківської районної у м. Полтаві ради, як органом опіки та піклування, надано висновок про встановлення порядку участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з дитиною - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно якого визначено наступний порядок участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином: за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, а також у її присутності кожного тижня у суботу або неділю, починаючи з 09:00 год. до 18:00 год., з правом прогулянок по місту та відвідування дитячих розважальних закладів, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан його здоров'я; спілкування батька з сином у святкові дні та дні народження дитини.

Вказаний висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради від 27 лютого 2018 року за №33 /а. с. 49-50/.

Задовольняючи частково позовні вимоги та встановлюючи визначений органом опіки і піклування спосіб участі батька у вихованні дитини, суд першої інстанції виходив з того, що саме такий спосіб відповідатиме інтересам малолітньої дитини, яка має право на спілкування з батьком, а також інтересам сторін, які мають рівні права у вихованні дитини.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Так, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листо-пада 1959 року, в Принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

За нормами ч. 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Рівність прав батьків щодо дитини визначена також положеннями ст. 141 СК України, згідно яких розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків хто проживає окремо. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

За змістом ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Суд, встановлюючи спосіб спілкування, має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

В ході вирішення даного спору по суті, судом першої інстанції встановлено, що відповідач з вересня 2017 року забороняє позивачу бачитися з сином.

Також судом встановлено, що до серпня 2017 року позивач мав змогу бачитись з сином, спілкуватись з ним та брати участь у його вихованні. З вересня 2017 року відповідач почала створювати штучні перешкоди щодо спілкування батька з сином. При цьому судом встановлено, що позивач має бажання та необхідні умови для участі у вихованні сина, піклуванні про нього.

Обмежень, які могли б перешкоджати спілкуванню батька з дитиною, суд не знайшов, дійшовши правильного висновку, що участь позивача у вихованні свого неповнолітнього сина є доцільною.

В той же час суд ухвалив рішення щодо участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, а також у її присутності.

Таке рішення прийнято судом згідно висновку органів опіки і піклування та з посиланням на конфліктні стосунки між сторонами.

Разом з тим, за нормами ч. 2 ст. 159 СК України, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи лише в окремих випадках, якщо це викликано інтересами самої дитини.

Колегія суддів, знаходить також обгрунтованими доводи апеляційної скарги в тій частині, що, зважаючи на конфліктні стосунки між сторонами, нормальне повноцінне спілкування батька з сином в присутності матері не можливе і лише зашкодить інтересам дитини.

Окрім того, в мотивувальній частині рішення суд вказує на те, що обмежень, які могли б перешкодити спілкуванню батька з дитиною не встановлено, в той же час фактично встановлює такі обмеження, обумовлюючи побачення батька з дитиною присутністю матері дитини та за її попереднім погодженням такого спілкування.

При цьому судом не взято до уваги обставини, підтверджені показаннями свідків, що позивач до серпня 2017 року мав змогу спілкуватися з дитиною без матері, до того ж, у батька з сином склалися гарні, дружні відносини, дитина прихильно ставиться до батька і жодних потреб у присутності матері не виникало.

Докази на підтвердження будь-яких перешкод за віком, станом здоров'я дитини на можливість спілкування батька зі своїм сином без присутності матері, - у справі відсутні.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи характеристики на ОСОБА_4, останній є працевлаштованим, працює інженером комп'ютерних систем, за місцем роботи характеризується позитивно, як відповідальний працівник, до дисциплінарної відповідаль-ності не притягувався /а. с. 30/.

За наведених обставин, з огляду на те, що дитина має зростати в умовах турботи, під опікою і відповідальністю своїх батьків, в свою чергу, батько зобов'язаний брати участь у вихованні дитини і наділений правом на особисте вільне спілкування з нею, а мати, яка проживає з дитиною, не має права перешкоджати йому спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні, - колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткової зміни рішення, із встановленням визначених судом першої інстанції порядку та способу спілкування батька з сином, - без присутності матері дитини.

В іншій частині рішення суду - залишити без з мін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2- задовольнити частково.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2018 року в частині встановлення порядку та способу спілкування батька з сином в присутності матері - змінити.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції.

Встановити час та спосіб участі ОСОБА_4 у спілкування та вихованні сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожного тижня в суботу або неділю, за домовленістю з матір'ю дитини, починаючи з 09:00 год. до 18:00 год. з правом прогулянок по місту та відвідування дитячих розважальних закладів, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан його здоров'я; спілкування батька з сином у святкові дні та дні народження дитини.

В іншій частині рішення суду - залишити без з мін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ Бондаревська С.М. Судді: /підписи/ Кривчун Т.О. Чумак О.В.

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.