АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/487/18 Справа № 204/3750/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Дніпро»

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Дніпро» про розірвання договору, стягнення суми вкладу, відсотків та 3% річних,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 03 травня 2012 року за попередньою згодою ОСОБА_4, ОСОБА_3 уклала з ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» в особі начальника відділення «Яснополянське» ОСОБА_5 договір банківського строкового вкладу № 8701 «VIP-Прибутковий». Відповідно до п.п. 1.1,1.2, 1.6 договору, ОСОБА_3 на вкладний рахунок відповідача було внесено грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США, які були спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до п.1.3 договору, строк вкладу складав 370 днів, дата повернення вкладу 10 травня 2013 року. Пунктом 1.4 передбачено, що розмір процентної ставки на вклад становить 8,7500% річних. Виплата процентів здійснюється щомісячно. Відповідно до п. 2.8 договору, повернення суми вкладу вкладнику в будь-якому випадку та сплата нарахованих на вклад процентів здійснюється банком в безготівковій формі та перерахування суми вкладу та нарахованих процентів на відкритий в банку поточний рахунок вкладника № 8701. В порушення умов укладеного договору, прийняте на себе зобовязання відповідач виконав неналежним чином. Сплату процентів здійснював лише до кінця травня 2014 року. Після травня 2014 року нарахування процентів та їх сплата безпідставно припинились. 08 червня 2015 року відповідач, в порядку п. 2.3 договору, отримав від них вимогу про повернення суми вкладу та здійснення виплати нарахованих відсотків за вкладом на умовах та в порядку, передбачених договором. 11 червня 2015 року вони також направили відповідачу вимогу про повернення суми вкладу та здійснення виплат нарахованих відсотків. Дану вимогу відповідач отримав 17 червня 2015 року. 24 липня 2015 року Київське відділення банку надіслало їм лист № 6/23-4726 з якого вбачається, що їх звернення розглядається керівництвом банку та відповідальними підрозділами. 07 серпня 2015 року вони отримали лист № 6/23-5089, в якому відповідач повідомив про відсутність у них коштів за їхнім договором банківського строкового вкладу № 8701 і кошти до них не надходили. Оскільки відповідач не повернув суму вкладу та не нарахував і не сплатив проценти в порядку і на умовах, передбачених договором, позивачі просили суд розірвати договір банківського вкладу № 8701 «VIP-Прибутковий» від 03 травня 2012 року, укладений між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_2 Дніпро», та стягнути з Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_2 Дніпро» на їх користь грошову суму у розмірі 619 567 грн. 53 коп., яка складається з: суми депозитного вкладу 502250 грн.; нарахованих процентів за вкладом у сумі 87364 грн. 12 коп., 3% річних у сумі 29953 грн. 41 коп.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2017 року позов задоволено.

Розірвано договір строкового банківського вкладу № 8701 «Vip - Прибутковий» від 03.05.2012 року, укладений між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_2 Дніпро».

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Дніпро» на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суму депозитного вкладу у розмірі 502 250 грн., суму нарахованих процентів за вкладом у розмірі 87 364 грн. 12 коп., 3 % річних у розмірі 29 953 грн. 41 коп., судові витрати по справі у розмірі 6 195 грн. 69 коп., а всього 625 763 грн. 22 коп.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що подружжя ОСОБА_4, за взаємною згодою, вирішили укласти договір банківського вкладу (депозиту).

03 травня 2012 року між ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» та ОСОБА_3 було укладено договір банківського строкового вкладу № 8701 «VIP-Прибутковий».

Відповідно до умов договору вкладник перераховує грошові кошти в сумі 20000 доларів США на вкладений рахунок, а ОСОБА_2 приймає вклад і зобовязується виплатити вкладникові суму вкладу і проценти на вклад на умовах та в порядку встановлених цим договором. Внесення грошових коштів підтверджується відповідним документом: ощадна книжка, або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішнім положенням Банку. Строк дії вкладу 370 днів. Дата повернення вкладу 10 травня 2013 року Розмір процентної ставки на вклад становить 87500% річних. Виплата процентів здійснюється щомісячно.

П.2.8 договору банківського вкладу передбачено, що повернення суми вкладу вкладнику в будь-якому випадку та сплата нарахованих на вклад процентів здійснюється Банком в безготівковій формі шляхом перерахування суми вкладу та нарахованих процентів на відкритий в Банку поточний рахунок вкладника № 8701.

З ощадної книжки ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» Яснополянське відділення від 03 травня 2012 року (а.с. 60) вбачається, що ОСОБА_3, як власник строкового банківського вкладу, внесла грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США.

10 травня 2012 року між ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» та ОСОБА_3 було укладено договір № 2301-ПК про відкриття поточного рахунку фізичної особи 3 2301, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціального платіжного засобу платіжної картки та надання овердафту за цим рахунком, про що ОСОБА_3 сплатила за випуск карти зі страховим внеском 450 грн., що підтверджується квитанцією № 58045 від 17 травня 2012 року та конвертом з персональним ідентифікаційним номером, які знаходяться в матеріалах цивільної справи за № 204/5836/15-ц, провадження 2/204/192/16 (а.с. 72-74).

Згідно виписки по рахунку ОСОБА_3 та банківських квитанцій, наявних в матеріалах цивільної справи №204/5836/15-ц, яка оглядалася в судовому засіданні, вбачається, що на платіжну картку, яка була відкрита на імя ОСОБА_3 421115******8991, періодично вносилась готівка і ОСОБА_3 отримувала проценти за основним договором депозиту.

Судом встановлено, що 08 червня 2015 року та 11 червня 2015 року позивач ОСОБА_3 зверталась до ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» з вимогою про повернення суми вкладу у розмірі 20 000 доларів США та виплати нарахованих відсотків на умовах та в порядку, встановлених цим договором.

Однак в порушення умов договору та вимог ст.ст. 1060, 1074 ЦК України, ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» вклад не повернув. Листом № 6/23-5089 повідомив ОСОБА_3, що грошові кошти по цьому вкладу до Банку не надходили, у Банка є достатні підстави вважати, що кошти були незаконно привласнені ОСОБА_5, колишнім начальником відділення «Яснополянське» ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро». У звязку з чим, порадили звернутися з відповідною заявою про незаконне привласнення даних коштів до правоохоронних органів та/або з позовною заявою про відшкодування завданої шкоди до ОСОБА_5 (а.с. 11).

Договір банківського вкладу № 8701 «VIP-Прибутковий» від 03 травня 2012 року був укладений начальником відділення «Яснополянське» ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» ОСОБА_5, однак вона діяла від імені ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро». ОСОБА_5 мала повноваження укладати договори від імені банку та завіряти такі договори печаткою банку, згідно наказу№ 325-ок від 19 квітня 2011 року. Таким чином, ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» є належним відповідачем у справі, на якого має бути покладена відповідальність за порушення умов договору.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 207, 257, 264, 526, 610, 611, 625, 626, 627, 638, 1058, 1059, 1060, 1066, 1074, 1075 ЦК України, ст. 65 СК України,прийшов до обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що договір банківського вкладу є нікчемний, оскільки він був фактично підписаний чоловіком ОСОБА_3 ОСОБА_4, який також вніс грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ОСОБА_4 діяв зі згоди його дружини ОСОБА_3, що не заперечувалось сторонами договору.

Згідно ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Доводи апеляційної скарги про те, що письмова форма договору банківського вкладу не була додержана, відхиляються колегією суддів, з огляду на наступне.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Таким чином, ощадна книжка ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» Яснополянське відділення від 03 травня 2012 року відповідає вимогам Інструкції № 337, оскільки на ній міститься найменування банку, дата здійснення касової операції, а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, а саме ОСОБА_6, яка працювала на посаді економіста-касира (а.с. 60).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції невірно обраховано розмір стягнутих процентів за договором банківського вкладу, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки власного розрахунку на підтвердження своїх заперечень відповідач, в порушень вимог ст.81 ЦПК України, суду не надав.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду та переоцінки доказів, право на оцінку яких має лише суд, згідно ст.89 ЦПК України. Посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи, як на підставу для скасування рішення суду, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого апеляційним судом не встановлено.

Отже, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Дніпро» залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_7