Справа № 500/5362/17
Провадження № 2/500/581/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1,

відповідача за первісним позовом ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі справу за позовом комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж та зустрічним позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Ізмаїльське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області про скасування рішень суду, блокування рахунку, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 12268 (дванадцять тисяч двісті шістдесят вісім) гривень 87 копійок, заборгованості за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в сумі 520 (пятсот двадцять) гривень 70 копійок, витрат по сплаті судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок, мотивуючи тим, що КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго»забезпечує послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення житловий будинок № 6 по вул. 51 Перекопської дивізії, в м. Ізмаїл, в якому розташована кв. № 43 власником якої є ОСОБА_2. ОСОБА_3 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» своєчасне укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. В порушення зазначеного відповідач з одного боку не вживав заходів з врегулювання ситуації, яка склалась у зв'язку з самовільним відключенням наведеної квартири від мереж централізованого опалення, а з іншого не проводив оплату нарахованої вартості послуг, в результаті чого за ним станом на 01.08.2017 року рахується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 17672,58 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 520,70 грн. 06.05.2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом було прийнято рішення по справі №500/5301/13-ц, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.03.2015 року, яким стягнено з ОСОБА_2 на користь КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 10518,86 грн. та за обслуговування внутрішньбудинкових мереж опалення в розмірі 370,91 грн., яка обліковувалась станом на 01.04.2014 року. В подальшому наведене рішення виконувалось в примусовому порядку шляхом стягнення грошових коштів з відповідача. Зі свого боку ОСОБА_2 не проводила добровільну оплату нарахувань після 01.04.2014 року. Тобто всі кошти, які надходили на особовий рахунок, це кошти в рахунок погашення боргу за рішенням суду і не повинні враховуватись як оплата поточних нарахувань. Виходячи з наведеного, за ОСОБА_2 обліковується новоутворена заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 12 268,87 грн. (12 375,42 грн. - 106,55 грн., де 12 375,42 грн. - нарахування за період з 01.04.2014 року по 31.08.2017 року, 106,55 грн. - сума перерахунку в грудні 2014 року у зв'язку з переходом з двоставкового тарифу на одноставковий) та за технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 520,70 грн., яка загалом склалась за період з 01.04.2014 року по 01.08.2017 року. Нарахування плати за послуги з централізованого опалення проведені на підставі тарифів затверджених рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1 від 06.01.2011 року, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах, енергетики та комунальних послуг № 146 від 17.10.2014 року, № 1171 від 31.03.2015 року, № 1171 від 31.03.2015 року, а за обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення на підставі рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 461 від 07.06.2013 року. Таким чином, відповідач повинен сплатити заборгованість, яка утворилась внаслідок порушення порядку відключення від мереж централізованого опалення, на загальну суму 12 789,57 грн.

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» про скасування рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2014 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 05.03.2015 року; блокування рахункового рахунку ОСОБА_2 в Пенсійному фонді; стягнення з комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» на користь ОСОБА_2 утриманих пенсійних коштів за період з серпня 2015 року по серпень 2017 року в розмірі 6337 (шість тисяч триста тридцять сім) гривень 05 копійок; стягнення з комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» на користь ОСОБА_2 моральної на матеріальної шкоди в розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень та судових витрат, мотивуючи тим, що було відключено централізоване опалення в її квартирі з травня 2009 року. В грудні 2008 року міжвідомча комісія виконкому м. Ізмаїла обстежила квартиру, в результаті чого надала позитивний висновок про відключення, був складений відповідний акт, який був направлений до Управління житлово комунального господарства, тому заборгованості за опалення вона не має. З порушенням ЦПК України були прийняті рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2014 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 05.03.2015 року, які підлягають скасуванню. З її пенсії з серпня 2015 року по серпень 2017 року було стягнуто 6337, 05 грн. неіснуючого боргу, які підлягають стягненню з КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», також підлягає блокуванню рахунковий рахунок ОСОБА_2 в Пенсійному фонді, що унеможливить подальше стягнення неіснуючого боргу. Діями КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» по стягненню неіснуючого боргу їй було завдано моральної шкоди, вона з цього приводу нервувала, моральну шкоду вона оцінює в розмірі 7500 грн., також в результаті дії КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» ОСОБА_2 витрачала кошти на лікарські засоби, тому КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» зобовязано відшкодувати їй матеріальну шкоду в сумі 7500 грн.

В судовому засіданні представник КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, заперечував проти задоволення зустрічного позову.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала зустрічний позов та просила його задовольнити, заперечувала проти задоволення позову КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго».

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області в судове засідання не зявився, надав заперечення на зустрічну заяву в яких просив розглянути справу за відсутності представника та зазначив, що відрахування з пенсії ОСОБА_2 здійснюються на підставі рішення суду, тому вимоги ОСОБА_2 щодо заблокування розрахункового рахунку в Пенсійному фонді є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що працює старшим державним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного відділу ДВС, у неї на виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» боргу в сумі 11119, 17 грн., нею була винесена постанова про звернення стягнення на доходи боржника і тому з пенсії ОСОБА_2 проводяться утримання.

Вислухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити, виходячи з наступного.

ОСОБА_3 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України та п.30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідач зобовязаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

ОСОБА_3 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктами 1, 2, 4 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) та на послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Таким чином, згідно до вищевказаних норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користується ними.

Договір на надання послуг з централізованого опалення між КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» та ОСОБА_2 не укладався.

На імя ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок №7490, згідно якого за квартирою належною їй обліковується заборгованість, за послуги з централізованого опалення у розмірі 12 268,87 грн. (12 375,42 грн. - 106,55 грн., де 12 375,42 грн. - нарахування за період з 01.04.2014 року по 01.08.2017 року, 106,55 грн. - сума перерахунку в грудні 2014 року у зв'язку з переходом з двоставкового тарифу на одноставковий) та за технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 520,70 грн., яка загалом склалась за період з 01.04.2014 року по 01.08.2017 року (а.с. 4).

Нарахування плати за послуги з централізованого опалення проведені на підставі тарифів затверджених рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1 від 06.01.2011 року, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах, енергетики та комунальних послуг № 146 від 17.10.2014 року, № 1171 від 31.03.2015 року, № 1171 від 31.03.2015 року, а за обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення на підставі рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 461 від 07.06.2013 року.

ОСОБА_3 ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

06.05.2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було прийнято рішення по справі № 500/5301/13-ц за позовом комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» про стягнення суми та моральної шкоди, яким було стягнуто з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» станом на 01.04.2014 року заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 10 518,86 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення в розмірі 370, 91 грн. взадоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» про стягнення суми та моральної шкоди було відмовлено (а.с. 7).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.03.2015 року, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2014 року було залишено без змін (а.с. 10).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.10.2017 року рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2014 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 05.03.2015 року були залишені без змін (а.с. 58).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2014 року між тими самими сторонами була встановлена обставина, що ОСОБА_2 не дотрималась передбаченого законом порядку відключення житлового приміщення від мереж централізованого опалення та нею не надано суду відповідних дозвільних документів щодо відключення квартири №43, розташованої за адресою: по вул. Перекопської Дивізії, 6 в м. Ізмаїлі Одеської області від мережі централізованого опалення, у зв'язку із чим, відповідачка вважається споживачем послуг з централізованого опалення, а тому у КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» відсутні правові підстави для припинення нарахувань за послуги централізованого опалення згідно діючим тарифам.

Таким чином, ця обставина не підлягає доказуванню на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Крім цього, в судовому засіданні ОСОБА_2 так і не було надано суду відповідних дозвільних документів щодо відключення квартири №43, розташованої за адресою: по вул. Перекопської Дивізії, 6 в м. Ізмаїлі Одеської області від мережі централізованого опалення.

ОСОБА_3 від 24.11.2017 року, складеного представниками КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» та підписаного ОСОБА_2АДРЕСА_1, яка розташована по вул. Перекопської Дивізії, 6 в м. Ізмаїлі самовільно відключена від централізованого опалення, в квартирі проходять транзитні стояки внутрішньобудинкової мережи централізованого опалення: в кухні діаметром - 20, в кімнатах діаметром 20, стояки прогріваються рівномірно (а.с. 52).

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго». Таким чином КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» виконало свої зобовязання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобовязаний оплатити надані послуги.

Аналогічний правовий висновок, висловлений Верховним Судом України у постанові від 11.11.2015 року у справі № 6-1192цс15 (а.с. 35).

Враховуючи, що ОСОБА_2 самовільно відключила квартиру № 43, розташовану за адресою: по вул. Перекопської Дивізії, 6 в м. Ізмаїлі Одеської області від мережі централізованого опалення, це не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання обовязків щодо сплати за надані послуги з централізованого опалення та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення.

Аналогічний правовий висновок, висловлений Верховним Судом України у постанові від 16.05.2011 року у справі № 6-9цс11 та у постанові від 19.12.2012 року у справі № 6-149цс12.

За таких обставин, позов КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» підлягає задоволенню та необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», за період з 01.04.2014 року по 01.08.2017 року,заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 12268 (дванадцять тисяч двісті шістдесят вісім) гривень 87 копійок, заборгованість за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в сумі 520 (пятсот двадцять) гривень 70 копійок та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Що стосується зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» про скасування рішень суду, блокування рахунку, стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення суду першої інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 409 ЦПК України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції.

Таким чином, Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області позбавлений права скасовувати судові рішення першої та апеляційної інстанції.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про скасування рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2014 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 05.03.2015 року необхідно відмовити.

З довідки старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_4 від 15.08.2017 року № В-16/382 вбачається, що по виконавчому листу № 500/5301/13-ц, який видано 08.05.2015 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», проводились утримання з пенсії боржника. ОСОБА_3 постанови про звернення стягнення на доходи боржника ВП № 47927639 від 16.07.2015 року із пенсії ОСОБА_2 за період з серпня 2015 року по серпень 2017 року всього утримано 6337, 05 грн. З них перераховано на користь стягувача 5715, 46 грн., на користь держави виконавчого збору 571, 59 грн., на користь держави витрат 50 грн (а.с. 30).

Порядок проведення виконання по виконавчому листу № 500/5301/13-ц також був підтверджений і свідком ОСОБА_4

Таким чином, утримання з пенсії ОСОБА_2 здійснювались на підставі виконавчого листа № 500/5301/13-ц, виданого для виконання рішення по справі № 500/5301/13-ц за позовом комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 10 518,86 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення в розмірі 370, 91 грн.

Враховуючи, що утримання с пенсії здійснювались на підставі виконавчого листа № 500/5301/13-ц, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про блокування рахункового рахунку ОСОБА_2 в Пенсійному фонді та стягнення з комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» на користь ОСОБА_2 утриманих пенсійних коштів за період з серпня 2015 року по серпень 2017 року в розмірі 6337 (шість тисяч триста тридцять сім) гривень 05 копійок.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Разом з цим, суд приходить до висновку, що ст. 1167 ЦК України не передбачає відшкодування моральної шкоди завданої предявленням позову, а передбачає інші підстави відповідальності за завдану моральну шкоду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди, при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Крім того, відносини між виробником і виконавцем послуги та споживачем у частині стягнення моральної шкоди регламентуються нормою спеціального законодавства, а саме положенням Закону України «Про захист прав споживачів». Так, частина 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування моральної (немайнової) шкоди. При цьому Закон чітко визначає умови компенсації зазначеної шкоди - така шкода має бути завдана небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Жодного доказу наявності такої шкоди позивачем не наведено.

Також, оскільки правовідношення між сторонами базуються на фактичних договірних підставах стягнення моральної шкоди в зазначеному випадку не передбачено договором.

Крім цього, в зустрічному позові не наведено жодних обставин та ОСОБА_2 не було надано належних та допустимих доказів, які свідчили б про завдання ОСОБА_2 матеріальної або моральної шкоди внаслідок неправомірних рішень, дій або бездіяльності КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго».

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 простягнення з комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» на користь ОСОБА_2 моральної на матеріальної шкоди в розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень та судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (, місце розташування: м. Ізмаїл, вул. Клушина, 5-а) заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 12268 (дванадцять тисяч двісті шістдесят вісім) гривень 87 копійок, заборгованість за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в сумі 520 (пятсот двадцять) гривень 70 копійок, витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» про скасування рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2014 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 05.03.2015 року; блокування рахункового рахунку ОСОБА_2 в Пенсійному фонді; стягнення з комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» на користь ОСОБА_2 утриманих пенсійних коштів за період з серпня 2015 року по серпень 2017 року в розмірі 6337 (шість тисяч триста тридцять сім) гривень 05 копійок; стягнення з комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» на користь ОСОБА_2 моральної на матеріальної шкоди в розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень та судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26 січня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_5