Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., при секретарі Гончарової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять визнати за ними право власності впорядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 19 травня 2009 року, за кожною на 7/16 частин житлового будинку, розташованого за адресою: вул. 1 Травня, 77 в с. Балки Василівського району Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті спадкодавця, та прийняли спадщину, але оформити її в нотаріальній конторі не можуть, оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджували б право власності спадкодавця на будинок відсутні.

Ухвалою Василівського районного суду від 30 листопада 2017 року відкрито провадження у цивільній справі.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, суду надійшла заява відповідача про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують (а.с.78).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання, призначене на 08 грудня 2017 року, не зявився, надав заяву про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю подачі документів в УМВС для отримання посвідки на постійне перебування на території України (а.с.75), будь-яких доказів поважності причин неявки суду не надав. В судове засідання, призначене на 19 грудня 2017 року, відповідач не зявився, надав заяву про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю отримання правової допомоги адвоката (а.с.96), у звязку з чим розгляд справи було відкладено. В судове засідання на 05 січня 2018 року відповідач не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.100), телефонограмою повідомив про хворобу, проте будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки не надав, письмові відзив або заперечення на позовну заяву та докази в обґрунтування заперечень не надав, свого представника в судове засідання не направив. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного

судочинства, зокрема: вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи. Дії відповідача ОСОБА_3, який жодного разу не з`явився в судові засідання без поважних причин, оскільки на підтвердження причин неявки не надав жодного письмового підтвердження, не надав письмових заперечень проти позову, спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи, тому суд визнає їх зловживанням процесуальними правами. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без участі третьої особи, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.84).

У звязку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що 19 травня 2009 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС №139872 (а.с.5).

Згідно довідки ОСОБА_4 сільської ради Запорізької області від 07 червня 2011 року (а.с.90 зворот), померлий 19.05.2009 року ОСОБА_5 був зареєстрований і проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на протязі 6 місяців після його смерті за вищевказаною адресою проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_6.

Родинні відносини між спадкодавцем ОСОБА_5 і позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 у справі підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, копії яких надані суду (а.с.7,8).

Позивач ОСОБА_7 27 серпня 1982 року уклала шлюб, у звязку з чим після реєстрації шлюбу має прізвище «Снітько», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ №301809 (а.с.9).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Згідно чч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено з матеріалів спадкової справи №379/2009 (а.с.85-94), заведеної Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою після смерті 19 травня 2009 року ОСОБА_5, наданої на запит суду Василівською державною

нотаріальною конторою Запорізької області, 05 липня 1972 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповідав будинок, який знаходиться в с. Балки, вул.. 1 Травня, 65, дочкам ОСОБА_7 ? частину, ОСОБА_1 ? частину, заповіт був посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_4 сільської ради, зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під №61 (а.с.94). Згідно запису секретаря Балківської сільської ради від 06.11.2009 року, який вчинено на тексті вищевказаного заповіту, за даними ОСОБА_4 сільської ради заповіт не скасований.

Згідно довідки ОСОБА_4 сільської ради від 10.11.2017 року №4099 (а.с.33) зазначена в заповіті від 05.07.1972 року адреса: с. Балки, вул. 1 Травня, буд. 65, на теперішній час має поштову адресу: с. Балки, вул. 1 Травня, 77 Василівського району Запорізької області.

06 листопада 2009 року до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Василівського району Запорізької області звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 (а.с.88,89).

10 листопада 2009 року до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Василівського району Запорізької області звернувся ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 (а.с.90).

Судом встановлено, що після смерті 19 травня 2009 року ОСОБА_5 спадщину за заповітом прийняли ОСОБА_1, ОСОБА_2, обовязкову частку у спадщині мають непрацездатний син спадкодавця інвалід 2 групи ОСОБА_3 і непрацездатна вдова спадкодавця ОСОБА_6, які спадкують кожен по 1/8 частки (половину від ? частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом).

13 квітня 2011 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС №200537 (а.с.67).

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не є спадкоємцями після смерті ОСОБА_6. Крім того, право власності на спадщину у вигляді 1/8 частки житлового будинку за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Балки, вул. 1 Травня, 77, яка залишилася після смерті 13.04.20111 року ОСОБА_6, і яку вона успадкувала після смерті 19.05.2009 року свого чоловіка ОСОБА_5 не є предметом розгляду даної цивільної справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що частки у житловому будинку, який позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2, спадкують за заповітом від 05 липня 1972 року після смерті ОСОБА_5, з урахуванням обовязкових часток у спадщині ОСОБА_3 в розмірі 1/8 частки і ОСОБА_6 в розмірі 1/8 частки, повинні складати по 3/8 частки житлового будинку кожному з позивачів.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації

та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Як встановлено судом, згідно архівного витягу з рішення Василівського райвиконкому Запорізької області від 17 жовтня 1990 року №196 та архівного витягу додатку до нього (а.с.11, 11 зворот), вирішено питання про оформлення права власності за ОСОБА_5 на житловий будинок по вул. Травня, 77 в с. Балки Василівського району Запорізької області з видачею свідоцтва про право власності, обовязок видачі поклався, в тому числі на ОСОБА_4 сільську раду. Однак це рішення в частині видачі ОСОБА_5 свідоцтва про право власності виконано не було.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 01 квітня 2013 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/8 частину житлового будинку за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Балки, вул. 1 Травня, 77, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер 19 травня 2009 року.

Згідно довідки ОСОБА_4 сільської ради Василівського району Запорізької області №4021 від 30 жовтня 2017 року (а.с.18), 1/8 частина житлового будинку за адресою: с. Балки, вул. 1 Травня, будинок 77 Василівського району Запорізької області належить ОСОБА_3 згідно рішення суду від 01.04.2013 року, згідно запису погосподарської книги домоволодіння зареєстроване за померлим ОСОБА_5 згідно запису з погосподарської книги №1 за 2006-2010 рр., особовий рахунок №42.

При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку в погосподарській книзі за померлим ОСОБА_5 за його життя у виконкомі ОСОБА_4 сільської ради та визнання за ним права власності на вказаний будинок рішенням виконкому Василівської районної ради, останній мав вказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР, ст.101, ст.128, ст.134, ст.ст.224-227 ЦК УРСР (редакції 1963 року).

Неможливість для позивачів оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою нотаріуса від 06 грудня 2017 року №321/01-16 (а.с.10), якою позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у вигляді житлового будинку, який належав спадкодавцю та знаходиться за адресою: вул. 1 Травня, 77 в с. Балки Василівського району Запорізької області.

Таким чином, враховуючи, що житловий будинок 77 по вул. 1 Травня в с. Балки Василівського району Запорізької області належав на праві власності померлому ОСОБА_5, позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_5, належним чином прийняли спадщину після його смерті, існують інші спадкоємці, які мають право на обовязкову частку у спадщині в розмірі 2/8 часток спадкового майна, державна реєстрація обєкту нерухомого майна за померлим ОСОБА_5 не проводилася та правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що унеможливлює оформлення позивачами в нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину, тому позовні вимоги позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про визнання за кожною з них права власності на 3/8 часток житлового будинку за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Балки, вул. 1 Травня, 77, в порядку спадкування за заповітом після смерті 19 травня 2009 року ОСОБА_5 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: м. Дніпро, ж/м Тополя-3АДРЕСА_1) право власності на 3/8 часток житлового будинку, розташованого за адресою: вул. 1 Травня, 77 в с. Балки Василівського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті 19 травня 2009 року ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання: м. Дніпро, ж/м Тополя-3, корп.2

кв. 47) право власності на 3/8 часток житлового будинку, розташованого за адресою: вул. 1 Травня, 77 в с. Балки Василівського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті 19 травня 2009 року ОСОБА_5.

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХШ перехідних положень ЦПК України(в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_8