Номер справи 623/2998/17
Номер провадження 2/623/209/2018
РІШЕННЯ

іменем України

22 січня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Герцова О.М.,

за участю секретаря Рзаєва І.С.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «СК Восток», третя особа ОСОБА_4, про визнання договорів оренди землі недійсними, -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СК Восток» (далі ТОВ «СК Восток»), третя особа ОСОБА_4, про визнання договорів оренди землі недійсними, в обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_2 є власником наступних земельних ділянок:

- земельна ділянка кадастровий номер :03:000:0172, площею 3,8911 га, що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області, державний акт на право власності на земельну ділянку ІІІ-ХР№081446, виданий 29.12.2002 р.,

- земельна ділянка кадастровий номер :03:000:0360, площею 0,4783 га, що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області, державний акт на право власності на земельну ділянку ІІІ-ХР№081446, виданий 29.12.2002 р.

30.11.2004 року приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу ОСОБА_5 було посвідчено довіреність за № 3091, відповідно до якої ОСОБА_4 уповноважувалась ОСОБА_2 на вчинення від імені та в інтересах останньої юридично значимих дій щодо земельних ділянок, які належать ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ІІІ-ХР№081446, виданий 29.12.2002 р.

В липні 2017 року ОСОБА_2, випадково, стало відомо про те, що ОСОБА_4, без її відома, згоди та волі на укладання таких договорів, 21 червня 2017 р. було укладено договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :03:000:0172без № та договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :03:000:0360 без №.

Орендарем за двома договорами оренди земельних ділянок виступає ТОВ «СК ВОСТОК» ().

Вважають дії ОСОБА_4 такими, що порушують законні права та інтереси ОСОБА_2 як власника вищезазначених земельних ділянок; порушують вимоги цивільного законодавства щодо представництва та цивільного і земельного законодавства щодо порядку укладання договорів взагалі і укладання договорів оренди землі зокрема.

Ні ТОВ «СК ВОСТОК», ні ОСОБА_4 не було поставлено до відома власника земельних ділянок, - ОСОБА_2 про їх наміри укласти вищезазначені договори оренди земельних ділянок. Не було дотримано процедури укладання даних договорів, визначених цивільним законодавством.

Фактично, власник, переданих проти його волі земельних ділянок, був позбавлений права на володіння, користування і розпорядження належними йому земельними ділянками, що є порушенням норми ч.1 ст. 320 ЦК України, яка визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Крім того, ОСОБА_4 є представником ТОВ «СК ВОСТОК» і особою, яка безпосередньо зацікавлена в господарській діяльності даної юридичної особи.

Ч.З ст. 238 ЦК України містить імперативну норму, відповідно до якої представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Що ж стосується істотних умов укладених договорів оренди земельних ділянок, то явно відстежується умисел на укладання договорів на завчасно невигідних для власника земельних ділянок умови договорів.

Так, відповідно до п. 4.1. Договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0360, площею 0,4783 га, розмір орендної плати складає 502 (чотириста дев'яносто одна) грн. 63 коп. на рік, а відповідно до п. 4.1. Договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0172, площею 3,8911 га, розмір орендної плати складає 4 661 (чотири тисячі шістсот шістдесят одна) грн. 45 коп. на рік. Строк дії вищезазначених договорів, визначений п. 3.1. в обох Договорах оренди складає 25 років. Як розмір орендної плати так і строк дії договорів оренди жодним чином не може влаштовувати власника земельних ділянок - ОСОБА_2

У випадку надходження оферти на укладання договору оренди земельних ділянок від ТОВ «СК ВОСТОК» на вищезазначених умовах, акцепту від ОСОБА_2 на укладання таких договорів не було б.

В березні 2017 року, в усній формі, ОСОБА_2 керівництву ТОВ «СК ВОСТОК» було виявлено намір про самостійне оброблення належних йому земельних ділянок. Адже, починаючи, з 2005 року фактичним користувачем даних земельних ділянок був ТОВ «СК ВОСТОК». Дане користування земельними ділянками не було оформлено в договірні орендні правовідносини, і ТОВ «СК ВОСТОК», користуючись цим, не сплачувало орендну плату власнику земельних ділянок, належні з цих правовідносин податки та збори.

Довідавшись про наміри ОСОБА_2 самостійно обробляти належні йому на праві власності земельні ділянки ОСОБА_4 було укладено із ТОВ «СК ВОСТОК» спірні договори оренди землі.

Ні ОСОБА_4, ні ТОВ «СК ВОСТОК» не було надано екземпляр договору для орендодавця навіть після того як 02.08.2017 року ОСОБА_2 було направлено листа на юридичну адресу ТОВ «СК ВОСТОК» про надання йому екземпляра договору. Адже власник земельної ділянки навіть не знав на яких умовах було передано належну йому на праві власності земельну ділянку у користування.?

Дана вимога орендодавця з боку ТОВ «СК ВОСТОК» була проігнорована.

Фактично, власник, переданих проти його волі земельних ділянок, був позбавлений повноважень на користування і розпорядження належними йому земельними ділянками, що є порушенням норми ч.І ст. 320 ЦК України, яка визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Більше того, на зберіганні у ТОВ «СК ВОСТОК» знаходяться правовстановлюючі документи орендодавців земельних ділянок, - державні акти на землю, в тому числі і ОСОБА_2

30.03.2017 року ОСОБА_2 на адресу ТОВ «СК ВОСТОК» було направлено листа з вимогою про повернення земельних актів зі зберігання. Однак дана вимога власника земельної ділянки була проігнорована.

Відповідно до ч.І ст. 232 ЦК України, - правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

У судове засідання позивач та представник позивача не зявились, просили справу розглядати за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали.

Представник відповідача, ОСОБА_1, позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, ОСОБА_4, в судове засідання не зявилась, просила суд розглядати справу за її відсутності, проти позову заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та заперечень, зясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог у звязку з наступним.

Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України.

Відповідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником наступних земельних ділянок:

- земельна ділянка кадастровий номер :03:000:0172, площею 3,8911 га, що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області, державний акт на право власності на земельну ділянку ІІІ-ХР№081446, виданий 29.12.2002 р.,

- земельна ділянка кадастровий номер :03:000:0360, площею 0,4783 га, що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області, державний акт на право власності на земельну ділянку ІІІ-ХР№081446, виданий 29.12.2002 р.

30.11.2004 року приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу ОСОБА_5 було посвідчено довіреність за № 3091, відповідно до якої ОСОБА_4 уповноважувалась ОСОБА_2 на вчинення від імені та в інтересах останньої юридично значимих дій щодо земельних ділянок, які належать ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ІІІ-ХР№081446, виданий 29.12.2002 р.

21 червня 2017 р. було укладено договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :03:000:0172 без № та договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :03:000:0360 без №.

Орендарем за двома договорами оренди земельних ділянок виступає ТОВ «СК ВОСТОК» ().

Відповідно до положень ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 238 ЦК України визначено правочини, які може вчиняти представник

1. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

2. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє.

3. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Згідно до ст. 239 ЦК України правові наслідки вчинення правочину представником наступні: правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Відповідно до вказаних норм діючого законодавства і за змістом довіреності, яка була видана добровільно позивачем і на день укладення спірного договору не була скасована, ОСОБА_4 мала право укладати, підписувати договори оренди землі при цьому вона діяла не в особистих інтересах, а в інтересах позивача, маючи право здійснювати для цього всі необхідні дії. Той факт, що після укладення договорів оренди позивач скасувала довіреність спричиняє юридичні наслідки лише на майбутнє і тому не призводить до недійсності спірних договорів.

Суд відхиляє доводи позивача у про неузгодженість з нею особисто умов цього договору, оскільки ця обставина не має юридичного значення, позивач не довела того, що ОСОБА_4 при укладенні спірного договору діяла поза її волею, яка була чітко визначена у довіреності.

Доводи позивача про те, що вона не давала згод на укладання спірних договорів, що відсутнє її волевиявлення на укладання договорів також не відповідають нормам діючого законодавства, оскільки свою волю вона виявила в момент видачі довіреності на ім'я ОСОБА_4, з якою в подальшому були погоджені усі істотні умови договору та яка, діяла в межах повноважень, наданих їй довіреністю, підписуючи договори оренди.

Досліджений у судовому засіданні статут ТОВ «СК ВОСТОК» також не передбачає права засновників на укладення договорів. Відповідно до п.10.8.1 лише директор має право без довіреності виконувати дії від імені ТОВ «СК ВОСТОК».

Доказів того, що ОСОБА_2 повідомляв ТОВ «СК ВОСТОК» про намір самостійно обробляти належних йому земельних ділянок суду також не надано.

Розміщена в травні 2017 року ОСОБА_2 в друкованих засобах масової інформації об'ява про втрату земельних актів та інформацією вважати їх недійсними не є належним доказом, оскільки інформація викладена у обяві не містить інформації про який саме земельний акт йде мова.

Керуючись статтями 12,13,259 264-265 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог представника ОСОБА_2

ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «СК Восток», третя особа ОСОБА_4 про визнання договорів оренди землі недійсними - відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 23 січня 2018 року.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду О.М. Герцов