Справа № 159/4851/17
Провадження № 2/159/232/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних на утримання неповнолітньої дитини аліментів. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 13.10.2014 року з відповідача ОСОБА_2 було стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, 11.02.2009 р.н, в розмірі по 350 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21.08.2014 року. Позивачка вказує, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для належного утримання дитини, оскільки рівень її матеріального забезпечення постійно зростає, а відповідач добровільно не бажає збільшити розмір присуджених аліментів, а вона, у свою чергу, не може самостійно забезпечити спільну дочку усім необхідним. За вказаних обставин позивачка звернулась до суду та просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Ковельського міськрайонного суду від 13.10.2014 року і стягувати з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, в якій також заявлені вимоги змінила та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відповідно до ч.5, п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, із урахуванням чого судовий розгляд справи було ухвалено проводити у відсутності відповідача.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Із рішення Ковельського міськрайонного суду від 27.12.2010 року убачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ЕГ №092736 від 23.02.2009 року).

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.10.2014 року у цивільній справі №159/5202/14-ц з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 350 гривень щомісячно, починаючи з 21.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як установлено в судовому засіданні домовленості про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки між позивачкою та відповідачем не досягнуто.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом установлено, що після винесення Ковельським міськрайонним судом рішення від 13.10.2014 року про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей збільшився відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та для дітей віком від 6 до 18 років він складає з 01.12.2017 року - 1860 гривень, і такий же прожитковий мінімум залишився і станом на 01.01.2018 року.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні та положення ст.180 СК України про те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням у даній справі законної сили.

Визначений розмір аліментів в сумі 1000 гривень на дитину щомісячно, на переконання суду, є об'єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин, та є не суттєво більший від половини такого прожиткового мінімуму (а саме 930 гривень).

Судові витрати у справі згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 81, 128, 141, 206, 247, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.141,180,181,182,184,192 Сімейного кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Збільшити розмір стягуваних на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.10.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки та стягувати з ОСОБА_2 (15.04.1974 р.н, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н.) на користь ОСОБА_1 (18.09.1983 р.н, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, і.н.) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням у даній справі законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючаОСОБА_4