Справа № 2-597/12 Головуючий у І інстанції Рудюк О. Д.
Провадження № 22-ц/780/266/18 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 26 23.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Олійника В.І.,

суддів Березовенко Р.В., Лівінського С.В.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 вересня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012 року позивач ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду із зазначеним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому посилався на те, що 04 січня 2006 року між ним та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №8/П/2006-840, згідно якого 04 січня 2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 17 618 доларів США зі сплатою 10 відсотків на рік на придбання автомобіля.

Для забезпечення належного виконання зобов'язання згідно кредитного договору ОСОБА_3 передав у заставу автотранспортний засіб - автомобіль марки Chevrolet, модель-Evanda, рік випуску-2005, заводський номер кузова НОМЕР_1, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, комісії, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених Кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки, згідно якого остання поручилася солідарно та в повному обсязі відповідати перед позивачем за неналежне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, що витікають з умов Кредитного договору.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 69 095 доларів США 23 центи.

На підставі зазначеного позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість в розмірі 69 095 доларів 23 центи США та судові витрати за сплату судового збору у розмірі 3 219 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «НАДРА» 67 334 доларів США 43 центів, що в еквіваленті становить - 537 522 грн. 77 коп. заборгованості за кредитним договором №8/П/2006-840 від 04.01.2006 року.

В частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 1 761 доларів США 80 центів відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 609 грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 609 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач свої обов'язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов'язання відповідачі належним чином не виконали, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість.

Проте, рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 січня 2006 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №8/П/2006-840, згідно якого 04 січня 2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 17 618 доларів США 00 центів на придбання автомобіля.

Згідно з п.1.2. Кредитного договору цільове використання кредиту для придбання транспортного засобу марки Chevrolet, моделі Evanda, 2005 року випуску.

Відповідно до п.п.1.3 Кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 10 % відсотків річних (із розрахунку 360 днів у році).

Плата за управління кредитом сплачується Позичальником щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,5% від суми фактичного залишку по кредиту. Плата сплачується в повному обсязі за кожний календарний місяць, протягом якого Позичальник користувався кредитом, незалежно від фактичної кількості днів, на протязі яких Позичальник користувався кредитом.

Відповідно до п.1.4. Кредитного договору банк надав позичальнику кредит строком на 70 місяців.

У разі прострочення Позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту, визначеного у п.3.4.2. цього Договору, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобов'язань позичальника щодо повернення Кредиту, сплаті всіх нарахованих відсотків та можливість штрафних санкцій у строк, визначений у п. 4.2.3. цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1 % відсоток від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день.

Встановлено, що в якості забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, інших платежів, передбачених Кредитним договором, а також можливих штрафних санкцій, між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 04 січня 2006 року укладено договір застави автотранспортного засобу марки Chevrolet, модель - Evanda, рік випуску - 2005, заводський номер кузова НОМЕР_1, легковий Седан-В.

Згідно п.2 Договору застави, предмет застави належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 виданого Вишгородським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 29 грудня 2005 року.

Також, в якості забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за Кредитним договором 04 січня 2006 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_2, як поручитель безвідривно та безспірно зобов'язалася відповідати перед Кредитором за належне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору № 8/П/2006-840 від 04 січня 2006 року.

Відповідно до п.2.1. Договору поруки Кредитор набуває право вимагати від Поручителя виконання зобов'язання, що витікає із Кредитного договору при умові, якщо в установлений Кредитним договором строк виконання Позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині, вони не будуть виконанні, а також при умові обов'язкового направлення Поручителю повідомлення з вимогою виконати Зобов'язання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині).

ПАТ КБ «Надра» надсилав ОСОБА_2 досудову вимогу про виконання зобов'язань позичальника, оскільки станом на 18 листопада 2011 року борг Позичальника перед банком становив 69 095,23 доларів США.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 грудня 2005 року між ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс» та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу автомобіля №1330/12, згідно якого ОСОБА_3 придбав автомобіль модель - Еванда, марки - 14ХQ57J, колір - 93U, виробник - ЗАТ «ЗАЗ», за вартістю 99 972 грн.

Відповідно до меморіального ордеру №4 від 05 січня 2006 року на рахунок ТОВ «УкрАктоЗАЗ-Сервіс» проведено платіж від ПАТ КБ «Надра» за оплату автомобіля ОСОБА_4 у розмірі 88 972 грн.

Дані обставини підтверджують цільове використання коштів за кредитним договором договір №8/П/2006-840 від 04 січня 2006 року.

За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 18 листопада 2011 року борг ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором складає 69 095,23 доларів США, що еквівалентом у гривнях станом на 18 листопада 2011 року становить 551 621 грн. 78 коп., яка складається з:

-12 836,95 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 18 листопада 2011 року становить 102 483 грн. 79 коп. - заборгованість за кредитом;

-2 848,03 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 18 листопада 2011 року становить 22 737 грн. 27 коп. - заборгованість по сплаті відсотків;

-48 304,20 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 18 листопада 2011 року становить 385 636 грн. 60 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту;

-3 344,25 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 18 листопада 2011 року становить 26 698 грн. 78 коп. - заборгованість по сплаті комісії;

-1 761,80 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 18 листопада 2011 року становить 14 065 грн. 33 коп. - штраф за порушення умов кредитного договору.

Зважаючи на те, що позивач свої обов'язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов'язання відповідачі належним чином не виконують, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, то суд вважав, що дана заборгованість підлягала примусовому солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача.

Проте, розмір заборгованості, який зазначено в розрахунках позивача, не визнається відповідачами і спростовується наданими доказами.

Так, з розрахунку заборгованості вбачається, що вартість автомобіля не було враховано, що в свою чергу свідчить про необхідність в наступному перерахувань по тілу кредиту, відсотках, пені та комісії на спростування заперечень відповідачів.

Позивачем не було надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував наявність боргу саме у визначеному розрахунком розмірі, хоча при цьому представником позивача не заперечувалося вилучення автомобіля ще у 2013 році на користь позивача.

Так, відповідно до акту опису й арешту майна від 5 липня 2013 року було описано переданий у заставу автомобіль Chevrolet, модель - Evanda (державний номерний знак НОМЕР_2), який належить відповідачу ОСОБА_3 і згідно з постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 16 грудня 2013 року передано на відповідальне зберігання.

Як вбачається з відповіді ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» від 14 листопада 2011 року за вихідним номером 1-7-11187 на адвокатський запит станом на 13 листопада 2016 року у виконавчому провадженні заставний автомобіль не було реалізовано і подальші дані відсутні стосовно зазначеного автомобіля.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що пред'явлений до стягнення позов є недоведеним та безпідставним.

Щодо проведення свого розрахунку, то колегія суддів позбавлена такої можливості, оскільки на вимогу колегії позивачем не було проведено належного перерахунку заборгованості і не надано вартості спірного автомобіля, проведеної його оцінки, яка свою чергу є основним доказом, який повинен враховуватися під час нарахування заборгованості.

Крім того, апелянт стверджує, що матеріалах справи відсутні жодні документи, що підтверджують виконання позивачем своїх зобов'язань за Кредитним договором та фактичне надання позивачем кредитних коштів ОСОБА_3

Так, не засвідчена копія заяви на видачу готівки і в заяві на видачу готівки зазначено договір від 4 січня 2006 року, а в графі «зміст операцій» зазначено договір від 4 грудня 2006 року, тобто не той договір, за яким позивач просить стягнути заборгованість.

Ухвалою суду від 26 квітня 2017 року було витребувано від позивача оригінал касового документу, на підставі якого видавалися кошти за Кредитним договором і у зв'язку з невиконанням позивачем вимог ухвали було винесено окрему ухвалу.

Отже, доводи апелянта заслуговують на увагу, так як відсутній оригінал касового документу і з цими обставинами банк погодився, що в свою чергу є підтвердженням доводів апелянта і неможливо провести експертизу, а із-за її відсутності неможливо встановити дійсну заборгованість.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст.376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 вересня 2017 року скасувати і прийняти нову постанову.

В позові Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.І. Олійник

Судді: Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський