Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/2099/15-ц Головуючий у 1-й інст. Невмержицький С. С.
Категорія 27 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №286/2099/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на заочне рішення Овруцького районного суду Житомирської області, яке ухвалено 13 квітня 2016 року суддею Невмержицьким С.С. у м. Овручі,

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач, Банк) звернулось до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.81-83), просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № ZRLWGK від 18 квітня 2008 року станом на 22 лютого 2015 року в загальній сумі 72454,34 долара США, з яких: 25791,78 доларів США - заборгованість за кредитом, 15319,14 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 597,46 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 27287,21 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 8,97 доларів США - штраф (фіксована частина), 3449,78 доларів США - штраф (процентна складова), що еквівалентно 2 018 468,89 грн., яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору.

Заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 13 квітня 2016 року позову Банку задоволений. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість у розмірі 72454,34 доларів США, що за курсом 27,8584940 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22 травня 2015 року складає 2018468,89 грн. та судовий збір у розмірі 3654 грн.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 28 листопада 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 13 квітня 2016 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Банку за безпідставністю, застосувати позовну давність.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не отримував копії уточненої позовної заяви, а тому вважає, що суд порушив його право на судовий захист, позбавив його можливості звернутись з клопотанням про призначення відповідної експертизи для визначення дійсного розміру заборгованості та про застосування позовної давності до вимог про стягнення заборгованості по окремим зобов'язанням (по сплаті чергових платежів) в межах строку дії кредитного договору.

Також вказав на процесуальні порушення суду при відновленні провадження у справі. На його думку суд безпідставно не витребував та не дослідив графік погашення кредиту, докази надання йому банком кредитних коштів в іноземній валюті. Послався на те, що оскаржуване судове рішення не містить висновків суду про розмір грошових сум та детальний порядок їх обчислення за кожною з вимог.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи представник позивача та відповідач в судове засідання не з'явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що між Банком та ОСОБА_1 18 квітня 2008 року укладено кредитний договір №ZRLWGK, згідно з умовами якого останньому надано кредит на строк до 18 квітня 2028 року у розмірі 30502,50 доларів США на наступні цілі: у розмірі 24500,00 доларів США на придбання нерухомості, у розмірі 490,00 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 140,00 доларів США на страхування майна, 122,50 доларів США на особисте страхування, а також у розмірі 5250,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2 даного Договору.

Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 289,64 долари США згідно Графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, за відсоткам, винагороди, комісії.

Періодом сплати вважається період з 1 по 5 число кожного місяця. ( п. 8.1 укладеного між сторонами договору) (а.с.9-11).

Із наданого Банком розрахунку заборгованості до уточненої позовної заяви вбачається, що станом на 22.02.2015 утворилася заборгованість в сумі 72454,34 доларів США, яка складається з: 25791,78 (Долар США) - заборгованість за кредитом; 15319,14 (Долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 597,46 (Долар США) - заборгованість по комісії за користування кредитом; 27287,21 (Долар США). - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 8,97 (Долар США) - штраф (фіксована частина); 3449,78 (Долар США) - штраф (процентна складова) (а.с.84-88).

У відповідності до курсу НБУ станом на 22.05.2015 (27,8584940 грн. за 1 дол. США) заборгованість відповідача становила 2018468,89 грн.

Із виписки Банку вбачається, що останній платіж по погашенню заборгованості (130,64 доларів США на погашення пені) ОСОБА_1 здійснив 26.04.2010 (а.с. 84-88).

З даним позовом, Банк звернувся до суду 12.06.2015, про що свідчить квитанція поштового відділення та реєстр про відправку позовної заяви (а. с. 188-190).

Відповідач є учасником бойових дій та з 23.02.2015 по 18.02.2016 проходив військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період (а.с. 35,57,70,102). За вказаний період Банком не ставились вимоги про стягнення з нього штрафних санкцій пені, процентів за користування кредитом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 неналежно виконував зобов'язання за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим ним обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції частково погоджується із стягнутим судом розміром заборгованості, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 5.5. умов договору строк позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлений сторонами тривалістю п'ять років і договір у цій частині є дійсним.

Також, умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку. Тому у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як вбачається із матеріалів справи, після відновлення судом 20.10.2015 провадження у справі (а.с. 45) уточнена позовна заява відповідачу не вручалась (а.с. 108-109), у подальшому він належним чином не був повідомлений про дату і час розгляду справи, а тому був позбавлений процесуальної можливості заявити клопотання про застосування спливу позовної давності, подання якого можливе до ухвалення рішення у справі.

Тому, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги у цій частині, та у відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України, застосовує сплив позовної давності до вимог за період до 12.06.2010 та відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Таким чином, із відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором за період з 12.06.2010 по 22.02.2015, зокрема:

-заборгованість за кредитом 25338,90 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 24 січня 2018 року становить 731402,79 грн., із розрахунку 25791,78 доларів США (сальдо поточного та простроченого тіла кредиту станом на 22.02.2015) за мінусом 452,88 доларів США (сальдо простроченого тіла кредиту станом на 12.06.2010);

-заборгованість по процентам за користування кредитом 13568,45 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 24 січня 2018 року становить 391650,87 грн., із розрахунку 15319,14 доларів США (сума заборгованості по процентам станом на 22.02.2015 за мінусом 1750,68 доларів США (сума заборгованості по процентам станом на 12.06.2010);

-пеня в сумі 27287,21 доларів США.

Разом з тим, оскільки пеня в сумі 27287,21 доларів США значно перевищує розмір збитків, суд апеляційної інстанції вважає за можливе, у відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшити її розмір до 12669,45 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 24 січня 2018 року становить 365701,39 грн.

Суд наводить розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення (28,86482 за 1 долар США) відповідно до роз'яснень, які містяться у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року за №14.

Крім того, суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача штрафи (фіксовану та процентну складові), оскільки штраф і пеня за договором є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошового зобов'язання за кредитним договором є таким, що суперечить діючому законодавству. Також, суд помилково стягнув з відповідача комісію, оскільки банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, за дії, які споживач здійснює на користь банку, або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №ZRLWGK від 18 квітня 2008 року у розмірі 51576,80 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 24 січня 2018 року становить 1488755,05 грн., з яких: заборгованість за кредитом 25338,90 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 24 січня 2018 року становить 731402,79 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 13568,45 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 24 січня 2018 року становить 391650,87 грн., заборгованість по пені в сумі 12669,45 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 24 січня 2018 року становить 365701,39 грн.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на позбавлення його можливості звернутись до суду з клопотанням про призначення експертизи для визначення дійсного розміру заборгованості є безпідставними, оскільки в суд апеляційної інстанції він не з'явився, відповідне письмове клопотання не надсилав, не спростував правильність наведених у розрахунку Банку сум заборгованості по кожному платежу.

Відсутність у матеріалах справи графіку погашення кредитного договору на висновки суду не впливає, оскільки розмір та строк внесення щомісячного платежу вказаний в умовах кредитного договору, які наведені вище.

Доводи апелянта з приводу не надання Банком та не дослідження судом доказів отримання ним кредитних коштів в іноземній валюті є безпідставними, оскільки позичальник здійснював погашення кредиту саме у такій валюті, кредитний договір у визначеному законом порядку з цих підстав не розривав та недійсним не визнавав.

Зважаючи, що відповідач, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору, у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України Банку підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви в сумі 3654,00грн.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 13 квітня 2016 року скасувати, ухваливши нове, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість за кредитним договором №ZRLWGK від 18 квітня 2008 року у розмірі 51576,80 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 24 січня 2018 року становить 1488755,05 грн., з яких: заборгованість за кредитом 25338,90 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 24 січня 2018 року становить 731402,79 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 13568,45 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 24 січня 2018 року становить 391650,87 грн., заборгованість по пені в сумі 12669,45 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 24 січня 2018 року становить 365701,39 грн.

Компенсувати Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» за рахунок держави 3654,00 грн. судового збору у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений 26 січня 2018 року.