Справа № 347/1645/16
Провадження № 22-ц/779/13/2018
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М.І.
Суддя-доповідач Мелінишин
У Х В А Л А

18 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача Мелінишин Г.П.

суддів: Горейко М.Д., Пнівчук О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за його апеляційною скаргою на рішення Косівського районного суду, ухвалене головуючим суддею Крилюк М.І. 20 червня 2017 року в м. Косові Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в:

У провадженні Апеляційного суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя, виділ його частки в натурі, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду від 20 червня 2017 року.

17 січня 2018 року, після відкладення розгляду справи, ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення його позову. Просить накласти арешт на будинок, який розташований по АДРЕСА_1

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з таких підстав.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 покликався на те, що ОСОБА_3 не виконує судове рішення про вселення його у спірний будинок. Крім того, остання має намір провести в будинку ремонт та відчужити його.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову визначені ст. 151 ЦПК України, в т. ч. передбачено, що вона повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову (п.3 ч.1).

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

На підставі вищенаведеного, враховуючи, що заявником належним чином не обґрунтовано необхідність вжиття запропонованого заходу забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: М.Д. Горейко

О.В. Пнівчук