Провадження №2/760/2567/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 березня 2018 року Солом'янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути заборгованість станом на 17.08.2017 року в сумі 46630,42 грн. посилаючись на те, що 29.12.2014 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №5-141208-н, згідно з яким відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн. 00 коп., плата за користування який (проценти) становить 80,3 % річних, тобто 0,22% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, кредит надавався на 24 фактичних місяці від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 29.12.2014 р. по 18.12.2016 року.

Підпунктом 1.1. Додаткового договору до Кредитного договору №5-141208-н від 29.12.2014 року встановлено, що сторони домовились про зміну розміру фіксованої відсоткової ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику, а саме, у зв'язку із порушенням Графіку розрахунків Додатка № 1 до кредитного договору №5-141208-н від 29.12.2014 року в частині непогашення кредиту у проміжні строки, які становлять 30 календарних днів.

За будь-яких умов у разі своєчасного ненадходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Плата за користування кредитом, протягом строку визнання його як кредиту з підвищеним ризиком, становить 365 % річних, тобто 1 % денних на суму залишку по кредиту.

Позивач вказує, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, працівниками Кредитної спілки було неодноразово здійснено попередження (в телефонному режимі), щодо порушення відповідачем строків виконання зобов'язання, а також надіслано претензію з відповідними вимогами, яка залишилася поза увагою відповідача.

Позивач зазначає, що станом на 17.08.2017 року заборгованість по кредитному договору №5-141208-н від 29.12.2014 року складає 46630 грн. 42 коп., з яких: борг по нарахованій пені - 1962 грн. 32 коп.; штраф - 2313 грн. 47 коп.; борг по тілу кредиту - 4626 грн. 93 коп.; борг по відсоткам - 37727 грн. 70 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання на 01.03.2018 р. не з'явився, подав клопотання до суду, в якому просив позов задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував та просив розглядати справу за відсутності представника.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно вимог ст. 280 Цивільного Процесуального Кодексу України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.

Так, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 29.12.2014 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №5-141208-н, згідно з яким відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн. 00 коп., плата за користування який (проценти) становить 80,3 % річних, тобто 0,22% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, кредит надавався на 24 фактичних місяці від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 29.12.2014 р. по 18.12.2016 року.

Підпунктом 1.1. Додаткового договору до Кредитного договору №5-141208-н від 29.12.2014 року встановлено, що сторони домовились про зміну розміру фіксованої відсоткової ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику, а саме, у зв'язку із порушенням Графіку розрахунків Додатка № 1 до кредитного договору №5-141208-н від 29.12.2014 року в частині непогашення кредиту у проміжні строки, які становлять 30 календарних днів.

За будь-яких умов у разі своєчасного ненадходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Плата за користування кредитом, протягом строку визнання його як кредиту з підвищеним ризиком, становить 365 % річних, тобто 1 % денних на суму залишку по кредиту.

Згідно п.7.3 кредитного договору у разі своєчасного ненадходження (прострочення) повністю або частково, планового платежу встановленого Графіком розрахунків, Кредитодавець нараховує, а Позичальник зобов'язується сплатити пеню у розмірі 0,5% за кожен день прострочення від суми несплаченого в строк платежу.

Згідно п.7.4 кредитного договору у разі прийняття Кредитодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання Позичальником зобов'язань, встановлених п. 2.3 та 5.1 до Позичальника застосовується штраф у розмірі 50% від суми фактичного залишку кредиту на дату прийняття Кредитодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку.

Крім того, умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, у ч. 5 ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникнути з рішення суду.

Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи те, що 29.12.2014 року між позивачем КС «Народний кредит» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №5-141208-н, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору.

З даних розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №5-141208-н від 29.12.2014 року, наданого позивачем, вбачається, що станом на 17.08.2017 року заборгованість по кредитному договору №5-141208-н від 29.12.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 46630 грн. 42 коп., з яких: борг по нарахованій пені - 1962 грн. 32 коп.; штраф - 2313 грн. 47 коп.; борг по тілу кредиту - 4626 грн. 93 коп.; борг по відсоткам - 37727 грн. 70 коп.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Натомість відповідач, не надала суду належних та достовірних доказів в межах розгляду даної справи, які б спростували факт наявності заборгованості за кредитним договором.

Виходячи з того, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273, 280, 284, 289, 354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 11, 509,525, 526, 530, 550, 598, 610, 612, 623, 625, 629, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1) на користь Кредитної спілки «Народний кредит» (, р/р 5323 в ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, місцезнаходження: 03068, м. Київ, пр-т. Перемоги, 49/2) заборгованість за кредитним договором № 5-1414208-н від 29 грудня 2014 року у розмірі 46630 (сорок шість тисяч шістсот тридцять) гривень 42 копійки та 1600 (одну тисячу шістсот) гривню 00 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: С.І. Кушнір