Головуючий в 1 інстанції Пантелєєв Д.Г.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Принцевської В.П.,

суддів Биліни Т.І., Лопатіної М.Ю

секретар Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права оренди земельної ділянки в порядку спадкування за апеляційною скаргою Маріупольської міської ради на заочне рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2017 року позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права оренди земельної ділянки в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що рішенням Маріупольської міської ради від 28.03.2014 року його тіткою, спадкодавцю ОСОБА_2, було надано в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 0,0406 га. по вул. Велика Морська 54 в Приморському районі м. Маріуполя. 09.09.2014 року ОСОБА_2 померла, після її смерті відкрилась спадщина, із заявою про прийняття якої позивач звернувся до нотаріуса та отримав 06.10.2015 року свідоцтво про право на спадщину. Однак до складу спадщини не було включено земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0124 площею 0,0406 га. по вул. Велика Морська 54. Рішенням Маріупольської міської ради від 08.04.2016 року було відмовлено в наданні в оренду вказаної ділянки. Просить суд визнати право оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0124 площею 0,0406 га. по вул. Велика Морська 54 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 09.09.201 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 09.09.2014 року на умовах договору, укладеного 16.06.2014 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

З даним рішенням не погодився відповідач - Маріупольська міська рада, оскаржив це рішення в апеляційному порядку. Відповідач посилався на те, що суд не повно зясував обставини справи та ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального та матеріального Закону. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 9 вересня 2016 року померла тітка позивача, спадкодавець ОСОБА_2, якій за життя належало домоволодіння та земельна ділянка кадастровий номер :02:003:0052, площею 0,1000 га., що розташовані за адресою: м. Маріуполь, вул. Велика Морська, 54.

Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За час свого життя спадкодавець ОСОБА_2 заповіт не склала, інші спадкоємці в неї були відсутні, тому ОСОБА_1 18.08.2014 року звернувся із заявою про прийняття спадщини, на підставі якого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було відкрито спадкову справу.

06 жовтня 2015 року ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №3832, посвідчене приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3 на спадкове майно, що складається з житлового будинку з усіма надвірними спорудами та побудовами, розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Велика Морська, 54, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №45158288.

Також приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3 позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №3833 на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:003:0052, що розташована за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Велика Морська, 54. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яке було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №45160083.

За життя спадкодавцем ОСОБА_2 на підставі рішення Маріупольської міської ради від 28 березня 2014 року було укладено 16 червня 2014 року договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0124 площею 0,0406 га. по вул.Велика Морська 54, яка була надана їй в оренду строком на 10 років.

Згідно письмового повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_3, який надано на запит суду, у спадковій справі № 76/2015 після ОСОБА_4, яка померла 9 вересня 2014 року, відсутні відомості щодо спірного договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Рішенням Маріупольської міської ради від 08 квітня 2016 року позивачу було відмовлено у наданні в оренду вказаної земельної ділянки.

Статтею 4 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст.13 ч.3 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Не погоджуючись з рішенням Маріупольської міської ради від 08 квітня 2016 року про відмову у наданні в оренду вказаної земельної ділянки ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦK України з урахуванням вимог цього Кодексу .

Відповідно до статті 1225 ЦK України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Разом з тим, згідно з п. 4.15. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що право користування земельною ділянкою на підставі договору оренди не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право. Видача свідоцтва про право на спадщину на право користування земельною ділянкою на підставі договору оренди законодавством України не передбачено.

Даний висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України в Постанові № 6-2329 цс16 від 5 жовтня 2016 року.

Статтею 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу відповідача, скасувати рішення суду першої інстанції на підставі вимог ст. 376 ЦПК України. При цьому апеляційний суд вважає необхідним ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Згідно з вимогами статті 141 ч. 1, ч. 2 п. 2, ч. 13 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В даному випадку в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, а тому з позивача на користь відповідача необхідно стягнути 1760 грн. в відшкодування судових витрат на оплату судового збору при зверненні з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 141, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права оренди земельної ділянки в порядку спадкування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Маріупольської міської ради в відшкодування судових витрат на оплату судового збору при зверненні з апеляційною скаргою 1760 (одну тисячу сімсот шістьдсят) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 15 січня 2018 року.

Судді