Ухвала

26 січня 2018 року

м. Київ

справа № 128/3382/16-ц

провадження № 61-1853 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 серпня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють від імені та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Тиврівської районної державної адміністрації, про визнання недійсним договору дарування,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 серпня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 жовтня 2017 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2017 року вказану касаційну скаргу було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: заявнику необхідно було надати докази сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» та уточнену редакцію касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального Кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До Верховного Суду 15 січня 2018 року переданокасаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 серпня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 жовтня 2017 року у вищевказаній справі.

До суду касаційної інстанції 16 січня 2018 року надійшли матеріали, надіслані на виконання вимог ухвали від 20 листопада 2017 року, з яких вбачається, що заявником недоліки касаційної скарги не усунуто в повному обсязі, а саме: не надано уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням всіх осіб, які беруть участь у справі та її копії.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2017 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України, пунктом 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2017 року, до 12 лютого 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь