Справа № 545/3458/17
Провадження № 2/545/216/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Стрюк Л.І.

при секретарі Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві заяви представника позивача ОСОБА_1 про збільшення та уточнення позовних вимог,

В С Т А Н О В И В :

Позивач у листопаді 2017 року звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.11.2017 року та витребування його у ТОВ «Лансін», зобовязання Реєстраційної служби ГУЮ в Полтавській області поновити реєстрацію права власності на це майно.

Представник позивача звернувся до суду з заявами від 07.12.2017 року та від 25.01.2018 року про збільшення та уточнення позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що 01.12.2017 року, після відкриття провадження по справі, йому стало відомо про те, що TOB «ЛAHCIH» здійснило відчуження спірного майна шляхом передачі його до статутного фонду ТОВ «ПРАЙРЕНТ».

Вказане нерухоме майно зареєстровано державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстратор» Полтавської обласної ради ОСОБА_2.

Оскільки Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Полтавській області не здійснювала реєстрації права власності на спірне майно за ТОВ «ЛАНСІН», а їїздійснював приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, а в подальшлому державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, яке було відчужено ТОВ «ПРАЙРЕНТ» , здійснило Комунальне підприємство "РЕЄСТРАТОР", тому вважають, що саме останнє повинно поновити реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «Добриня-2007» на спірне нерухоме майно.

З урахуванням викладеного, просив:

1.Визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 14.11.2017 року, серія та номер: 2009, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «Добриня-2007» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАНСІН», посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

2.Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙРЕНТ» нерухоме майно, а саме: виробничу будівлю - дільницю по переробці сільськогосподарської продукції, яка в цілому складається з: каналізаційно насосної станції В2, площею 89,5 кв.м., котельні Г1, площею 207,8 кв.м., мясопереробного цеху Д2, Д1-2, д, ді, д2, площею 1509,2 кв.м., трансформаторної підстанції Е1, площею 65.1 кв.м., будівля ДЕС Єї, площею 52,9 кв.м., огорожа № 1, замощення II, що знаходяться за адресою: с. Мильці Полтавського району Полтавської області, вул. Переробників, 2А, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 40, та повернути його Товариству з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «Добриня-2007».

3.Скасувати рішення приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38129100 від 14.11.2017 року.

4.Скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстратор» Полтавської обласної ради ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38310217 від 23.11.2017 року.

5.Зобовязати Комунальне підприємство «Реєстратор» Полтавської обласної ради поновити реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «Добриня-2007» на нерухоме майно, а саме: виробничу будівлю - дільницю по переробці сільськогосподарської продукції, яка в цілому складається з: каналізаційно насосної станції В2, площею 89,5 кв.м., котельні Г1, площею 207,8 кв.м., м'ясопереробного цеху Д2, Д1-2, д, д 1, д2, площею 1509,2 кв.м., трансформаторної підстанції Е1, площею 65.1 кв.м., будівля ДЕС Єї, площею 52,9 кв.м., огорожа № 1, замощення II, що знаходяться за адресою: с. Мильці Полтавського району Полтавської області, вул. Переробників, 2А, і яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 40.

Представник позивача в судовому засіданні подані заяви підтримав та просив їх задовольнити.

Представник співвідповідача ТОВ «Мясна ярмарка «Добриня-2007» заперечував проти задоволення заяв, посилаючись на те, що одночасна зміна підстав та предмету позову, а також доповнення новими вимогами суперечить цивільно-процесуальному закону.

Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволення заяв з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обовязків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

ЦПК України передбачає право позивача змінити або предмет позову, або підстави позову. Тому одночасна зміна предмета позову та підстав позову прямо забороняється. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тому в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю - уже новий позов. Саме у зв'язку із цим законодавцем було закріплено альтернативну зміну предмета чи підстав позову.

Згідно із нормами цивільного процесуального права, під підставами позову розуміють обставини, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а також факти, що підтверджують ці обставини. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто факти, які зумовлюють певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Тому до підстав позову не можуть входити обставини, які виступають доказами в справі. З ними закон не пов'язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов'язків. Вони лише підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.

Крім того, поряд із предметом і підставою позову виділяють окремий елемент позову - його зміст.

Під змістом позову розуміють вид (спосіб) судового захисту, що прямо передбачається законом (наприклад, ст. 16 Цивільного кодексу України), з яким позивач звертається до суду. Законодавець у ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права й інтересу, а в ч. 2 ст. 16 ЦК України визначив орієнтовний перелік способів здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Таким чином, підстава позову - те, чим позивач обґрунтовує свої вимоги; зміст позову - це спосіб захисту порушеного права.

Таке ж розуміння елементів позову закріплюється на рівні судової практики, зокрема, у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року № 5.

Збільшення (зменшення) розміру позовних вимог - це зміна позивачем ціни первісно заявлених вимог. Розмір позовних вимог визначається у відповідності до ст. 176 ЦПК. Зміна розміру позовних вимог може бути викликана уточненням розрахунку ціни позову, частковим виконання спірного зобов'язання відповідачем, тактичними міркуваннями.

Закон надає право позивачу до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, разом із тим забороняє змінювати предмет або підставу позову після закінчення підготовчого засідання, а також одночасно змінювати предмет та підставу позову до закінчення підготовчого засідання.

Проте зі змісту заяв вбачається, що позивач фактично доповнює позов новими вимогами, що не передбачено ні чинним ЦПК, ні ЦПК у редакції станом на 07.12.2017 року.

З урахуванням викладеного, заяви представника позивача від 07.12.2017 року та від 25.01.2018 року підлягають поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 185 ЦПК України -

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті та повернути представнику позивача заяви про збільшення та уточнення позовних вимог від 07.12.2017 року та від 25.01.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_4