Справа № 333/6319/17
Пр. № 2/333/333/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 січня 2018 р. м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Кулик В.Б.,
при секретарі Довгаль А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, зареєстрованого 19.07.2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 569, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини, що й призвело до розпаду сім`ї. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. На даний момент спільне господарство сторони не ведуть, та фактично майже рік мешкають окремо. Сім`я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє. Спір, щодо поділу сумісно нажитого майна, відсутній.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. У разі повторної неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Додатково зазначила, що фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем були припинені в березні 2017 року, час для примирення не потрібен, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Король».
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, повторно у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Позивач згідно з наданою заявою не заперечує проти такого вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги надану позивачем заяву, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони 19.07.2014 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції було видано свідоцтво про одруження серії І-ЖС № 142394 та складено відповідний актовий запис № 569 (а.с. 4).
Від спільного шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем (а.с. 5).
Шлюбні відносини між сторонами припинені в березні 2017 року, спільне господарство не ведуть, взаємини подружжя не підтримують, майнових спорів не мають. Бажання до примирення у позивача відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо.
Згідно зі ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати його прийняти заходи до примирення.
Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В розясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Таким чином, враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час (10 місяців) мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, а також, що відсутні докази того, що окреме проживання сторін негативно вплинуло або вплине на інтереси неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 111-115 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований 19 липня 2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 569 розірвати.
ОСОБА_1 залишити прізвище «Король», яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Повний текст судового рішення складено 22 січня 2018 року.
Суддя: В.Б. Кулик