Справа № 729/387/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 січня 2018 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:

судді Кузюри В.О.

за участі секретаря Ященко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

10.04.2017 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором кредиту, який був укладений з ОСОБА_1 26.05.2008 року№ 960/7-59 та договоу поруки , укладеного між позивачем та ОСОБА_2 26.05.2008 року № 935/09-938 , в сумі 27231,86 доларів США. Свої вимоги обгрунтовують тим, що відповідачі свої обов"язки , передбачені договорами не виконали належним чином , внаслідок чого утворилася заборгованість.

У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи сповіщені завчасно та належним чином, що підтверджується розписками , які повернулися до суду , причин неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду, розгляд в їх відсутність не подавали, заперечень щодо позову не подавали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 26.05.2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 960/7-59, відповідно до якого відповідач отримала кредит на купівлю автотранспортних засобів в сумі 14834,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних за користування ним. (а.с.5-8).

Свої зобов'язання по погашенню кредиту та сплати відсотків за користування ним відповідач належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 09.03.2017 року утворилася заборгованість в сумі 27231,36 доларів США, з якої 13651,82 доларів США - заборгованість по кредиту, 13580,04 доларів США - заборгованість по відсоткам, що підтверджується розрахунком (а.с. 13).

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як вбачається з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

06.05.2008 року між позивачем та ОСОБА_2, в якості забезпечення виконання зобов"язань відповідача ОСОБА_1 за договором кредиту був укладений договір поруки № 935/09-398.

Згідно вищезазначеного договору поруки, поручитель, зобов"язався протягом одного робочого дня, від дати повідомлення кредитором про несвоєчасне виконання позичальником зобов'язання забезпеченого порукою, виконати відповідне зобов'язання, шляхом перерахунку на рахунки кредитора суми невиконаного позичальником зобов'язання.

Згідно п. 3.1.2., 3.4. договору поруки, поручитель ОСОБА_2, зобов"язана у випадку невиконання позичальником та поручителем зобов"язання забезпеченого порукою відповідати перед кредитором як солідарний боржник всім своїм майном на яке згідно з чинним законодавством України може бути звернено стягнення.

Статтею 554 ЦКУ встановлено, що у випадку порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно до положень ст. 553 ЦКУ поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 543 Цивільного Кодексу встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

На підставі викладеного, позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи, в звязку з чим суд у примусовому порядку стягує з відповідачів на користь позивача вищевказану заборгованість.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, через що суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 11080,35 грн.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому ОСОБА_3 держави не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, проте водночас обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

ОСОБА_3 законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет № 15-93.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. 3 ст. 533 ЦК, Декрет № 15-93).

Отже не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті.

На день видачі кредиту позивач мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р № 0002, ЄДРПОУ 0039019, заборгованість в сумі 27231,36 доларів США, а саме: 13651,82 доларів США - заборгованість по кредиту, 13580,04 доларів США - заборгованість по відсоткам.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р № 0002, ЄДРПОУ 0039019, судовий збір в сумі 11080,35 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цивільно -процесуальним кодексом України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача , яка подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення .

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга через Бобровицький районний суд до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: