справа №642/5288/17
провадження № 2/642/391/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

головуючого судді Ольховського Е.Б.

за участю секретаря Алімурадової Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі 07.08.2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №670, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Спільне життя суперечить її інтересам.

Сторони до судового засідання не з»явились, надали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала, відповідач позов визнав.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

07.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис №670 (а.с.10)

Сторони припинили подружні відносини з травня 2016 року, спільне господарство не ведеться, втрачені фізичні та духовні зв'язки, позивач бажає розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, шлюбні стосунки між ними припинені з травня 2016 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу і відповідач позов визнав. Майнового спору між сторонами немає, таким чином причини розірвання шлюбу обєктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення.

На підставі викладеного Керуючись статтями 12,13,209,259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 112 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ :

Розірвати шлюб ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 07.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис за №670.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Є.Б. Ольховський