Справа № 383/878/17
Номер провадження 2/383/67/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Замши О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Машкової О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди за користування земельною ділянкою та моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірного користування землею.

В обґрунтування заяви зазначає, що він є власником ? частки земельної ділянки площею 7,56 га, розташованої на території Рощахівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. З 2012 року вказану земельну ділянку за усною домовленістю обробляла його сестра - ОСОБА_4. За користування землею мала сплачувати йому орендну плату. Оскільки відповідач не виконувала своїх зобовязань, він в 2013 році повідомив їй, що буде самостійно обробляти землю, однак відповідач всупереч його волі засіяла поле. До 2017 року не повертала йому земельну ділянку та вчиняла сварки. Відповідно до позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача - 25 000 грн. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Пояснив, що після смерті батька в 2009 році отримав спадщину, яка складається 1/4 частину земельної ділянки, спадкові права, право власності на землю оформив в 2017 році. З 2012 р. по 2017 р. земельну ділянку обробляла ОСОБА_4 без договору оренди землі. Але була усна домовленість по сплаті орендної плати, яку відповідач не виконувала. З позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою не звертався, так як вважав, що ОСОБА_4І поверне земельну ділянку добровільно. Вимогу про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 25000 грн. обґрунтував, тим, що це орієнтовний розмір середньої орендної плати за шість років користування земельною ділянкою. Моральну шкоду у розмірі 5000 грн. позивач обґрунтував тим, що неправомірними діями відповідача йому та його сімї спричинені душевні страждання у звязку з позбавленням можливості користуватися належною йому земельною ділянкою, необхідністю витрачати кошти на лікування.

Представник позивача позовні вимови підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивач набув право власності на земельну ділянку в 2017 році, до вказаного часу позивач не заявляв вимог про усунення перешкод в користуванні майном. Зазначив, що позивачем не доведено, що саме ОСОБА_4 користувалася земельною ділянкою відповідача, оскільки частка землі, яка належить позивачу в натурі не виділена. Крім того, позивачем не наданий розрахунок та підстави стягнення заявленої ним суму матеріальної та моральної шкоди.

Судом встановлено, що позивач є власником ? частки у спадщині, що складається з земельної ділянки № 183, розташованої на території Рощахівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:2045, площею 7,5598 га. Власником ? часток є ОСОБА_5. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області 31.05.2017 року (а.с.9) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.05.2017 року. (а.с.11).

Статтею 4 ЦПК України надано право кожній особі в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як на підставу своїх вимог, позивач посилався на показання свідка ОСОБА_6, яка в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача та зазначила, що належною чоловікові земельною ділянкою користувалася ОСОБА_4 до 2017 року та не в повній мірі сплачувала орендну плату за користування. З 2013 по 2017 роки не сплачувала орендну плату те не допускала до обробітку землі позивача.

Так, судом встановлено, що між сторонами склалися спірні правовідносини щодо права володіння та користування належним майном.

Разом з тим, позивач, посилаючись на тривале перешкоджання йому з боку відповідача користуватися земельною ділянку, не порушував питання про відновлення цього права шляхом усунення перешкод в користуванні.

Після повернення йому в 2017 році земельної ділянки, позивач просить стягнути матеріальну шкоду, завдану відповідачем внаслідок користування земельною ділянкою.

За змістом ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені позовні вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За загальним правилом, передбаченим ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Разом з тим позивачем не надано до суду жодних доказів як щодо спричинення шкоди відповідачем, так і щодо розрахунку заявлених позовних вимог за користування земельною ділянкою з 2012 по 2017 роки, виходячи з того, що право власності на земельну ділянку позивач набув в 2017 році.

Показання свідка в даному випадку не є належним доказом, оскільки не містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів щодо заподіяння йому збитків як власнику земельної ділянки та їх розміру, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача цих збитків.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем під час судового розгляду справи не обґрунтовано, у чому полягає моральна шкода, в матеріалах справи не міститься жодних відомостей, які б свідчили про ступінь страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, у справі відсутні докази, які б свідчили про погіршення стану здоров'я позивача в результаті дій чи бездіяльності відповідача, або ж про тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо, позивачем також не доведено розмір моральної шкоди та причинний зв'язок цієї шкоди з неправомірними діями, бездіяльністю відповідача. Тобто позивачем не надано жодних доказів, які б слугували підставою для відшкодування моральної шкоди.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі, в звязку з недоведеністю позивачем передбачених законодавством обставин і підстав, які зумовлюють наявність матеріальної та моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Найменування сторін:

- позивач: ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕА 539367, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

- відповідач: ОСОБА_4, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ЕА 948958, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 02.03.2018 року.

Суддя О.В. Замша