Справа № 345/318/17
Провадження № 6/345/8/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2018 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші подання старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Калуського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань за виконавчим листом №445/318/17 виданого 19.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ "ПриватБанк" боргу у розмірі 12748 гривень.

Подання обгрунтовує тим, що станом на сьогоднішній день, заборгованість згідно вищевказаного виконавчого документу боржником не погашено, боржник не являється на виклики державного виконавця, ухиляється від виконання зобов'язання, що є підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Представник Калуського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не зявився.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у поданні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.441ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З огляду на дану норму Конституції України, слід прийти до висновку, що обмеження особи права вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, є обмеженням її конституційного права на свободу пересування, гарантованого державою.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, крім іншого, ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів

Таким чином, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Частиною 5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов'язки боржника, а саме: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, Старший державний виконавець Калуського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 не надала суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, а саме невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків.

Верховний суд України у Судові практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року зазначає:

«Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне".

Саме невиконання боржником зобов'язаня не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Разом з цим, на думку суду, під «ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням суду» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Згідно нформації з державного реєстру речових прав на нерухоме аайно та реєстру прав власності на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 відомості відсутні, заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості відсутні, іпотек відомості відсутні, згідно акта державного виконавця від 12.12.2017 року за ОСОБА_2 зареєстрованих транспортних засобів не знайдено, згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію інформацію не знайдено, згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформацію не знайдено, згідно відповіді про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб інформація в ДРФО відсутня.

Суд наголошує, що саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права особи у виконавчому провадженні.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що в ході розгляду подання не здобуто доказів, які б свідчили про те, що боржник дійсно свідомо ухиляється від сплати заборгованості та від виконання своїх обов'язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що доводи подання є необґрунтованими, а тому в поданні слід відмовити.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст.ст. 11, 32 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду а межі України боржника ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: