Справа № 636/5524/15-ц Головуючий суддя І інстанції: Слурденко О. І.
Провадження № 22-ц/790/1471/18 Суддя - доповідач: Бровченко І.О.
УХВАЛА

про повернення справи до суду першої інстанції

17 січня 2018 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Бровченко І.О., у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 07 вересня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання права власності на половину квартири, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільно нажитого майна подружжя та визнання права власності на половину квартири, що знаходиться у власності позивача; за позовом ОСОБА_4, як третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, про визнання права вланості на частку квартири в порядку спільної сумісної власності,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Згідно з пунктом 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 07 вересня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл спільно нажитого майна подружжя та визнання права власності на половину квартири, - задоволено.

Визнано спільно нажитим майном подружжя, що підлягає розподілу в рівних частках: квартиру АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.1996 року посвідченого нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори за реєстровим №1833.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2.

У зустрічному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відмову в задоволені основного позову та про розподіл спільно нажитого майна подружжя і визнання права власності на половину квартири АДРЕСА_1, що знаходиться у власності позивача - відмовлено.

У позові ОСОБА_4, як третьої особи, що заявляє самостійні вимоги про визнання права власності на частку квартири АДРЕСА_2, в порядку спільної сумісної власності відмовлено.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, оскільки справа надійшла до апеляційного суду неналежно оформленою, тому підлягає поверненню до суду першої інстанції, з наступних підстав.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» зазначено, що при вирішенні питання про повернення до суду першої інстанції справи, яка надійшла разом з апеляційною скаргою, для усунення недоліків у її оформленні апеляційні суди повинні враховувати, що перелік недоліків у оформленні справи, про які йдеться в частині четвертій статті 297 ЦПК ( в редакції, яка діяла на момент розгляду заяви та постановлення ухвали) як про підставу для повернення справи до суду першої інстанції з метою їх усунення, не є вичерпним.

Суддя-доповідач своєю ухвалою може повернути справу до суду першої інстанції для усунення таких недоліків: 1) справа неналежно оформлена, зокрема відсутні підписи у протоколі чи журналі судового засідання; судове рішення чи протокол судового засідання є нечитабельні; у справі відсутній протокол судового засідання, журнал судового засідання чи технічний запис, справа не підшита, сторінки не пронумеровані, опис документів у справі належним чином не оформлено тощо; 2) не розглянуто зауваження щодо правильності та повноти фіксування судового процесу технічними засобами або письмові зауваження щодо повноти чи правильності протоколу судового засідання; 3) не вирішено питання про ухвалення додаткового рішення тощо.

Відповідно до вимог статтей 123, 124, 125 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання зустрічного позову та позову третьої особи та розгляду справи) відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 119 і 120 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Положення статей 123 і 124 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 30 березня 2016 року зустрічний позов та уточнений зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки неможливо визначити розмір судового збору.

Згідно журналу судового засідання від 19.05.2017 року (а.с. 190 - 194) суд виніс ухвалу про прийняття зустрічного позову та розгляд в одному провадженні з первісним позовом, в прийнятті позову третьої особи ОСОБА_4 відмовлено.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним рішенням суду у зустрічному позові ОСОБА_1 відмовлено. У позові ОСОБА_4, як третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, відмовлено.

Разом із тим, ухвала про прийняття позову третьої особи в матеріалах справи відсутня.

Статтею 215 ЦПК України (в редакції, чинній на день ухвалення рішення) встановлено, що рішення суду складається із вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат.

Однак, рішенням суду не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання зустрічного позову, позову третьої особи та розгляду справи) суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України (чинної редакції) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 365 ЦПК України якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічним засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, не вирішене питання про ухвалення додатково рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

За таких обставин, справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для належного оформлення та вирішення питання про ухвалення по справі додаткового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 365 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання права власності на половину квартири, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільно нажитого майна подружжя та визнання права власності на половину квартири, що знаходиться у власності позивача; за позовом ОСОБА_4, як третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, про визнання права вланості на частку квартири в порядку спільної сумісної власності - повернути до Чугуївського міського суду Харківської області для належного оформлення та усунення вказаних в ухвалі недоліків, надавши суду строк - десять днів з дня надходження справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -