Справа № 310/6398/17
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді Черткової Н.І.,

при секретарі судового засідання - Димовій Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради про визнання права власності на 1/2 частку квартири за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Бердянської міської ради про визнання права власності на 1/2 частку квартири за набувальною давністю, посилаючись на наступні обставини.

Позивач вказав, що ОСОБА_1 та її далекий родич ОСОБА_2, 16 вересня 2002 року на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний №3953, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованому в КПТІ м.Бердянська 24.09.2002 року за реєстраційним №10956, стали власниками по 1/2 частки кожен двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Зазначена квартира позивачу та ОСОБА_2 стала належати на праві спільної часткової власності в рівних частках.

21 березня 2005 року ОСОБА_2 помер. Заповіту та спадкоємців ОСОБА_2 не залишив.

Після смерті ОСОБА_2 до державної нотаріальної контори про прийняття його спадщини ніхто не звертався. Організацію його похорон та витрати на поховання позивач взяла на себе.

Позивач вказав, що вона залишилася проживати в належній їй 1/2 частині зазначеної квартири, а також і в іншій ? частині квартири, належній померлому ОСОБА_2 Позивач вже більше 12 років безперервно проживає та відкрито користується всією двокімнатною квартирою №114 по вул. Кірова, 62 у м. Бердянську, Запорізької області, у тому числі і 1/2 частиною квартири, що належала ОСОБА_2, підтримує квартиру в задовільному стані та сплачує комунальні послуги, а саме: оплата за утримання квартири в ОССБ «Амулет», членом якого вона є, оплачує послуги з електропостачання, водопостачання, теплопостачання та газопостачання. Особисті рахунки на комунальні послуги відриті на позивача.

Відповідно до довідки ОССБ «Амулет» від 04.09.2017 року №25 позивач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованості за утримання немає.

Відповідно до вищезазначених правовстановлюючих документів двокімнатна квартира №114 по вул .Кірова, 62 у м.Бердянськ, Запорізької області складається з: коридору №1 площею 4,1 кв.м., санвузла №2 площею 2,6 кв.м., кухні №3 площею 6,8 кв.м., кімнати №4 площею 17,6 кв.м., кімнати №5 площею 11,0 кв.м., комори №6 площею 2,2 кв.м., балкону площею 2,9 кв.м., загальною площею 45,2 кв.м., з них жила площа становить 28,6 кв.м.

Позивач вказав, що станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріальної округу від 16.09.2012 року р.№3953 по 1/2 ч. за кожним.

Позивач вважає, що вона на цей час набула право власності на всю двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

В судове засідання представник позивача не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та прохав розглянути справу відповідно до закону.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 16 вересня 2002 року на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний №3953, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованому в КПТІ м.Бердянська 24.09.2002 року за реєстраційним №10956, набули право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 по 1/2 частки.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 007927 від 24.03.2005 року, 21 березня 2005 року ОСОБА_2 помер. .

Встановлено, що після смерті 21.03.2005 року ОСОБА_2 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа, щодо майна померлого, не заводились, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 49688006.

Встановлено, що організацію похорон та витрати на поховання ОСОБА_2 позивач взяла на себе.

Позивач проживає в належній їй 1/2 частині вищезазначеної квартири, а також і в іншій ? частині квартири, належній померлому ОСОБА_2

В ході судового розгляду встановлено, що позивач більше 12 років безперервно проживає та відкрито користується всією двокімнатною квартирою №114 по вул. Кірова, 62 у м. Бердянську, Запорізької області, у тому числі і 1/2 частиною квартири, що належала ОСОБА_2, підтримує квартиру в задовільному стані та сплачує комунальні послуги. Особисті рахунки на комунальні послуги відриті на позивача.

Відповідно до довідки ОССБ «Амулет» від 04.09.2017 року вих.№25 позивач проживає у квартирі №114 пул. Кірова, 62 у м. Бердянську, заборгованості по сплаті комунальних послуг немає.

Згідно довідки КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради № 382 від 19.09.2017 року, право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу від 16.09.2002 рокук № 3953 по ? частині кожному.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 р., норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р., а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 року.

На підставі викладеного чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб»єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно узагальнень Верховного Суду України та аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного) експлуатувати, вживати необхідних заходів для утримання майна в належному стані тощо. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків. Така сама позиція закріплена і у п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

В судовому засіданні встановлені, всі три умови, при яких можливо застосування ст. 344 ЦК України, а саме добросовісність заволодіння майном, відкритість володіння та безперервність цього володіння позивачем ОСОБА_1

Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими.

На підставі ст.344 ЦК України і керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бердянської міської ради про визнання права власності на 1/2 частку квартири за набувальною давністю, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку набувальної давності на 1/2 частину двокімнатної квартири №114 по вул.Європейській (Кірова), 62 у м. Бердянську, Запорізької області, яка складається з: коридору №1 площею 4,1 кв.м., санвузла №2 площею 2,6 кв.м., кухні №3 площею 6,8 кв.м., кімнати №4 площею 17,6 кв.м., кімнати №5 площею 11,0 кв.м., комори №6 площею 2,2 кв.м., балкону площею 2,9 кв.м., загальною площею 45,2 кв.м., з них жила площа становить 28,6 кв.м., яка належала ОСОБА_2, який помер 21.03.2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суддя: