Справа № 642/5591/17
Провадження № 2/642/114/18
12 січня 2018 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді Шрамко Л.Л.,
з участю секретаря - Бондаренко В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -
В листопаді 2017 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому, просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000 доларів США.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив..
Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2014 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в усній формі було досягнення згоди щодо купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 169 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 13, за ціною 15 000 доларів США.
На виконання вищезазначеного правочину ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 отримав аванс у сумі 3000 дол. США.
Доказом цих обставин є розписка відповідача від 05.11.2014 в матеріалах справи.
Згідно договору купівлі-продажу від 13.11.2004, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 р.№1321, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №26457224 від 05.09.2014, акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 29.04.2005, власником вищезазначеного приміщення є матір відповідача - ОСОБА_4, а відповідач належним чином оформлених повноважень від своєї матері на розпорядження вищезазначеним нерухомим майном не має.
Відповідно до ч. 1ст. 202 Цивільного Кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Відповідно до ч. 4 ст. 203 Цивільного Кодексу України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного Кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 216 Цивільного Кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 Цивільного Кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 657 Цивільного Кодексу України Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Відповідно до ч.1 ст.658 Цивільного Кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку. якщо власник не має права вимагати його повернення.
Відповідно до ст.1212 Цивільного Кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином;
Відповідно до ст. 1213 Цивільного Кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Згідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 807,95 грн. на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 202, 203, 205-206, 215-216, 220, 655, 657-658, 1212, 1213 ЦК України, суд

Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 807 грн. 95 коп.
Дане заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення подається відповідачем до Ленінського районного суду м. Харкова протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Суддя Л.Л.Шрамко