Справа № 308/7850/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 січня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Кондора Р.Ю.

за участі секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2017 року (суддя Світлик О.М.) про відмову в заміні сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 308/7850/15-ц за позовом ПАТ «Укргазпромбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в :

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі: Товариство) оскаржило в апеляційному порядку ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19.10.2017, якою відмовлено у задоволенні заяви Товариства про заміну стягувача по справі № 308/7850/15-ц за позовом ПАТ «Укргазпромбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування та порушення судом норм процесуального права, у звязку з чим просить ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву, замінивши сторону виконавчого провадження (стягувача).

Заслухавши позицію представника апелянта Скляр ОЛ та представника третьої особи ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача суд першої інстанції виходив з того, що законодавством передбачено заміну сторони виконавчого провадження, яке на даний час відсутнє.

Проте з таким висновком судова колегія не погоджується виходячи з наступного.

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.03.2016 у справі № 308/7850/15-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 26.05.2016, позов ПАТ «Укргазпромбанк» до ОСОБА_1 задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладеним між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_1, посвідченим 18.04.2012 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №1100, шляхом визнання за ПАТ «Укргазпромбанк» права власності на предмет іпотеки, а саме на: підвальне приміщення поз. ІІ, загальною площею 68,4 кв. м., що знаходиться в м. Ужгород, вул. Лінтура Петра, буд. 10, що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про право власності САС № 179259, виданого виконкомом Ужгородської міської ради 24.03.2010 на підставі рішення №45, зареєстрованого КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області, номер запису 60, в книзі 1, реєстраційний номер майна 30010984; підвальне приміщення поз. X, загальною площею 27,1 кв. м., що знаходиться в м. Ужгород, вул. Лінтура Петра, буд. 10, що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про право власності САС №179264, виданого виконкомом Ужгородської міської ради 24.03.2010 на підставі рішення №45, зареєстрованого КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області, номер запису 65, в книзі 1, реєстраційний номер майна 30014139, вартістю 635579,00 грн. з метою задоволення вимог ПАТ «Укргазпромбанк» до ТОВ «Лев» у розмірі 502398,81 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

13.09.2016 від представника позивача ПАТ «Укргазпромбанк» до суду надійшла заява про видачу копії рішення по справі № 308/7850/15-ц, що набрало законної сили, для здійснення реєстрації права власності відповідно резолютивної частини рішення.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої апеляційним судом та наданої представником апелянта, право власності на відповідні підвальні приміщення станом на 19.01.2018 зареєстровано за ОСОБА_1.

Згідно Витягів з Державного реєстру речових праву на нерухоме мйно про реєстрацію права власності від 10.05.2017, наданих представником Третьої особи ОСОБА_2, право власності ОСОБА_1Ф на вказані обєкти нерухомості припинено.

Таким чином, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.03.2016 виконано не було і право власності ПАТ «Укргазпромбанк» (первісного кредитора) на визначені у цьому рішенні підвальні приміщення не було зареєстровано.

27.07.2017 між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір № 40 про відступлення прав вимоги, за яким право вимоги по кредитному договору № 1-КЛ/12-У перейшло від ПАТ «Укргазпромбанк» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

31.07.2017 між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, посвідченим 18.12.2012 приватним нотаріусом Ужгородського МНО ОСОБА_4 за реєстровим № 1100, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО ОСОБА_5 за реєстровим № 2918.

У заяві заявник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» як на підставу своїх вимог щодо заміни стягувача посилається на положення ст. 378 ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 378 ЦПК України (у редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналогічно врегульовано питання заміни сторони виконавчого провадження статтею 442 ЦПК України в діючій редакції. Крім того, ч. 5 ст. 442 ЦПК України передбачає, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Частинами першою, третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобовязанні допускається протягом усього часу існування зобовязання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобовязанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобовязання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України (ст. 442 ЦПК в діючій редакції) за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Правонаступник кредитора може звертатися із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження, що відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Правова позиція про те, що заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесії) у звязку з чим до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача - висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 у справа № 6-122цс13.

Заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав матеріального правонаступництва, у тому числі, з підстав відступлення права вимоги, унаслідок чого до нового кредитора переходить права первісного кредитора у зобов'язанні. Заявником на підтвердження правонаступництва надано договір № 40 про відступлення прав вимоги, за яким право вимоги по кредитному договору № 1-КЛ/12-У перейшло від ПАТ «Укргазпромбанк» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Виконання рішення суду є завершальною стадією судового провадження. При цьому, виконання рішень можливе не лише у примусовому порядку через зокрема, органи державної виконавчої служби, і на стадії виконання рішення особа, на користь чи в інтересах якої ухвалено рішення, є стягувачем незалежно від того, чи було відкрито виконавче провадження для примусового виконання рішення суду.

На дані обставини суддя суду першої інстанції уваги не звернув, а тому помилково відмовив у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

В той же час, Товариство просило замінити стягувача у цивільній справі. Оскільки цивільна справа № 308/7850/15-ц завершена розглядом, судова колегія вважає, що стягувача слід замінити при виконанні рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 березня 2016 року, ухваленого у вказаній справі.

Оскільки судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та прийняти постанову, якою заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» - задовольнити частково.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2017 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» - при виконанні рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 березня 2016 року у цивільній справі № 308/7850/15-ц за позовом ПАТ «Укргазпромбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 січня 2018 року.

Головуюча:

Судді