Справа № 500/270/18
Провадження № 2-з/500/13/18
УХВАЛА

26 січня 2018 року

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швець В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі еквівалентній 3000 доларів США.

Окремою заявою позивачка просить у забезпечення позову накласти арешт на квартиру № 3 по проспекту Миру в місті Ізмаїл Одеської област, що належить відповідачці ОСОБА_2

За наданими матеріалами справи визнається доведеним наступне.

Згідно до положень ст.151 ЦПК України за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Постановою №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Пунктами 3,4 вказаної постанови визначено, що згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином для прийняття рішення щодо накладення арешту на майно ОСОБА_2, заявнику ОСОБА_1 необхідно надати докази щодо права власності ОСОБА_2 на вказане майно, а також дані про відповідність вартості цього майна позовним вимогам. Але заявниця ОСОБА_1 в заяві вказала лише номер квартири та вулицю проспект Миру, не вказавши номер будинку. Отже заявниця не вказала конкретне майно, на яке слід накласти арешт. Також заявниця не надала доказів вартості квартири для визначення відповідності її сумі позову, тому вказані обставини є такими, що зумовлюють відмову у задоволенні заявленого клопотання.

Керуючись ст.ст.149-153,259-261 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_3