Справа № 676/6304/17
Номер провадження 2/676/542/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 р. Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Слободенюк О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи Камянець-Подільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, товариство з обмеженою відповідальністю «Яріс КСК»,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи Камянець-Подільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, товариство з обмеженою відповідальністю «Яріс КСК». В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що під час ознайомлення з копією Постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2017 р. їй стало відомо про існування виконавчого провадження яке було порушено за виконавчим написом від 03.05.2017 р. вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 Жодних невиконаних зобов'язань перед ПАТ «Укрсоцбанк» у неї немає, кредити у вказаній банківській установі в неї відсутні, як і відсутня прострочена заборгованість за ними. Із тексту виконавчого напису вбачається, що він був вчинений за начебто невиконання зобов'язань ТзОВ «ЯРІС КСК» за Генеральним договором №890/124-ГД 28 від 26.07.2007 р. з метою звернення стягнення на належне позивачу нерухоме майно, а саме - квартиру №2 в будинку №70 «а» по вул. Пархоменко в м. Кам'янець-Подільський на користь ПАТ „Укрсоцбанк". Позивач зареєстрована та разом із своєю сім'єю проживає за адресою квартири, на яку приватним нотаріусом запропоновано звернути стягнення. За адресою предмета іпотеки зареєстровані також і малолітні члени сім'ї позивачки. Іншого нерухомого майна, де вона разом із своєю сім'єю могла проживати, та місця проживання у неї немає. Вказаний виконавчий напис нотаріуса надає можливість іпотекодержателю задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на житло, яке є предметом іпотеки у безспірному порядку всупереч вимог ст. 47 Конституції України. Позивач вважає виконавчий напис незаконним і необгрунтованим, в результаті чого є таким що не підлягає виконанню з наступних підстав: у позичальника за кредитним договором ТзОВ «ЯРІС КСК» відсутня заборгованість за Генеральним договором №890/124-ГД 28 від 26.07.2007 р.; виконавчий напис вчинено за відсутності документа (доказу) безспірності заборгованості позичальника перед банком, а також факту що встановлює прострочення виконання зобов'язання перед банком; в порушення вимог пункту 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 №282/20595) позивачу як іпотекадавцю письмової вимоги про усунення порушень не направлялось; нотаріус, перше ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку №1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов'язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису; виконавчий напис створює протиправні можливості для сторони кредитора без належних, передбачених законом, на те підстави, протиправно позбавляти сторону його права власності на кошти та майно, примушуючи останнього до тривалого і важкого процесу оскарження виконавчого напису, при цьому доки буде тривати оскарження, власність вже може бути безповоротно втрачена; виконавчий напис створює для сторони кредитора можливість примусово позбавити житла сторону позичальника в позасудовому порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса на іпотечному договорі; положення Закону України «Про іпотеку» у частині здійснення звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса не підлягають застосуванню до спірних правовідносин як такі, що суперечать нормам Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, щодо позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати виконавчий напис від 03.05.2017 р. вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на квартиру №2 в будинку №70 «а» по вул. Пархоменко в м. Кам'янець- Подільський на користь ПАТ „Укрсоцбанк" незаконним (нечинним) та таким що не підлягає виконанню; судові витрати покласти на відповідачів. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задоволити. В суді представник позивача просить суд врахувати, що йому відомо, що по Генеральному договору позичальник отримував крім наданих суду чотирьох кредитів, ще пятий кредит який банком не обумовлений, що свідчить на неузгодженість заборгованості, просить суд врахувати, що сума забезпечення обумовлена в договорі іпотеці перевищує суму заборгованості зазначену у виконавчому написі.

Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні, надав суду заперечення на позов. Представник відповідача в своїх поясненнях та запереченнях на позов вказує, що 26.07.2007 р. приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 3926, було посвідчено договір іпотеки згідно якого позивачем було передано в іпотеку в забезпечення виконання зобов'язань по Генеральному договору №890/124-ГД 28 від 27.07.2007 р. квартиру №2, загальною площею 86,6 кв.м., що знаходиться в будинку №70А по вул. Пархоменко в м. Кам'янець- Подільський; 18.03.2017 р. на адресу ОСОБА_3 було направлено вимогу про усунення порушень (сплату заборгованості) за вих.№3518-15 від 14.03.2017 р. зі строком погашення зазначеної заборгованості протягом 30 днів з дати направлення вимоги, також вимога була направлена на адресу ТОВ «ЯРІС КСК»; оскільки вимоги про дострокове повернення кредиту протягом встановленого терміну перед банком ні боржником, ні майновим поручителем не виконано, а заборгованість за Договором не погашено банком було прийнято рішення відповідно до п. 4.5.2. договору іпотеки звернутись до нотаріуса для вчинення виконавчого напису; в обґрунтування безспірності вимог нотаріусу було надано перелік документів, що передбачений чинним законодавством України та підтверджують безспірність заборгованості за Договором, виконавчий напис вчинено на загальну суму 40073,34 швейцарських франків та за період з 10.07.2015 р. по 09.02.2017 p.. що не перевищує трьох років.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, вважає вимоги до нього безпідставними оскільки він не може бути відповідачем по справі.

Представник третьої особи Камянець-Подільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області при вирішенні спору покладається на думку суду. Суду представник пояснив, що в нього на примусовому виконанні знаходиться оспорюваний виконавчий напис, виконавче провадження відкрито на підставі наданих банком документів.

Представник третьої особи по справі ТзОВ «Яріс КСК» в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

26.07.2007 р. між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», та ТзОВ «Яріс КСК» було укладено Генеральний договір № 890/124-ГД 28 згідно якого банк зобовязався надавати позичальнику грошові кошти у гривнях та/або доларах США, Швейцарських франках, в межах загального ліміту, що дорівнює або є еквівалентним за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановлених НБУ, станом на дату укладення цього договору, 300 000,00 грн., на умовах визначених цим Договором, та додатковими угодами до нього, сплатити проценти у розмірі, що визначатиметься у додаткових угодах до цього договору, а також сплачувати комісії у розмірі та у порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться в додаткових угодах до цього договору, та є його невідємною частиною.

П.2.1.1 зазначеної Генерального договору передбачено, що виконання зобовязання за цим договором забезпечується іпотечним договором від 26.07.2007 р. з майновим поручителем ОСОБА_3 заставною вартістю 410129,00 грн.

26.07.2007 р. між позивачем та АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу ОСОБА_5, , за реєстровим номером 3926, згідно якого позивачем було передано в іпотеку в забезпечення виконання зобов'язань по Генеральному договору №890/124-ГД 28 від 27.07.2007 р. квартиру №2, загальною площею 86,6 кв.м., що знаходиться в будинку №70А по вул. Пархоменко в м. Кам'янець- Подільський.

27.07.2007 р. між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», та ТзОВ «Яріс КСК» було укладено Додаткову угоду № 1 до Генерального договору відповідно до якої позичальнику було надано разовий кредит у сумі 14 060,00 швейцарських франків зі сплатою за користування кредитом у розмірі 10,7% річних, строк погашення до 26.07.2014 р. 25.08.2009 р. між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», та ТзОВ «Яріс КСК» було укладено Додаткову угоду № 1 до Додаткової угоди № 1 відповідно до якої було встановлено строк кредиту до 26.08.2016 р., викладено в новій редакції п.3, п.4 Додаткової угоди № 1. 22.12.2011 р. між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», та ТзОВ «Яріс КСК» було укладено Додаткову угоду № 2 до Додаткової угоди № 1 відповідно до якої було встановлено строк кредиту до 25.07.2017 р., викладено в новій редакції п.3, п.4 Додаткової угоди № 1.

03.08.2007 р. між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», та ТзОВ «Яріс КСК» було укладено Додаткову угоду № 2 до Генерального договору відповідно до якої позичальнику було надано разовий кредит у сумі 7 000,00 швейцарських франків зі сплатою за користування кредитом у розмірі 10,7% річних, строк погашення до 02.08.2014 р. 25.08.2009 р. між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», та ТзОВ «Яріс КСК» було укладено додаткову угоду № 1 до Додаткової угоди № 2 до Генерального договору відповідно до якої було встановлено строк кредиту до 02.09.2016 р., викладено в новій редакції п.3, п.4 Додаткової угоди № 2.

21.08.2007 р. між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», та ТзОВ «Яріс КСК» було укладено Додаткову угоду № 4 до Генерального договору відповідно до якої позичальнику було надано разовий кредит у сумі 15 100,00 швейцарських франків зі сплатою за користування кредитом у розмірі 10,7% річних, строк погашення до 20.08.2010 р.

05.09.2007 р. між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», та ТзОВ «Яріс КСК» було укладено Додаткову угоду у вигляді не відновлювальної кредитної лінії № 890/131-НКЛМ3 до Генерального договору згідно якої було передбачено надання позичальнику кредиту окремими частинами в межах максимального кредиту 11900 швейцарських франків зі сплатою за користування кредитом у розмірі 10,7% річних, строк погашення до 04.09.2010 р. 25.09.2009 р. . між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», та ТзОВ «Яріс КСК» було укладено Додаткову угоду № 1 до Додаткової угоди у вигляді не відновлювальної кредитної лінії № 890/131-НКЛМ3 від 05.09.2007 р. відповідно до якої було встановлено строк кредиту до 04.03.2011 р., викладено в новій редакції пп.1.1.2 п. 1.1 ст.1, ст.6 Додаткової угоди. 22.12.2011 р. між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», та ТзОВ «Яріс КСК» було укладено договір № 2 про внесення змін та доповнень до Додаткової угоди у вигляді не відновлювальної кредитної лінії № 890/131-НКЛМ3 від 05.09.2007 р. згідно якої сторони виклали в новій редакції пп.1.1.2 п. 1.1 ст.1 Додаткової угоди, та визначено кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом 04.10.2014 р.

29.10.2007 р. між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», та ТзОВ «Яріс КСК» було укладено Додаткову угоду № 5 до Генерального договору відповідно до якої позичальнику було надано разовий кредит у сумі 87 000 грн. зі сплатою за користування кредитом у розмірі 17,0% річних, строк погашення до 28.10.2010 р. 03.10.2008 р. між між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», та ТзОВ «Яріс КСК» було укладено договір про зміни № 1 до Додаткової угоди № 5 від 29.10.2007 р. відповідно до якої було змінено умови кредитування, збільшено відсоткову ставку до 19% річних.

03.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру №2 в будинку №70 «а» по вул. Пархоменко в м. Кам'янець-Подільський, власником якої є ОСОБА_3, в рахунок виконання зобовязань по Генеральному договору № 890/124-ГД 28 від 27.07.2007 р. строк платежу за яким настав. За рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмету іпотеки, запропоновано задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» за період з 10.07.2015 р. по 09.02.2017 р., а саме: за Додатковою угодою № 1 до Генерального договору 890/124-ГД 28 від 27.07.2007 р. заборгованість за кредитом 11746,58 швейцарських франків, заборгованість за відсотками за користування кредитом 1298,85 швейцарських франків; за Додатковою угодою № 2 до Генерального договору 890/124-ГД 28 від 03.08.2007 р. заборгованість за кредитом 4945,83 швейцарських франків, заборгованість за відсотками за користування кредитом 535,74 швейцарських франків; за Додатковою угодою № 4 до Генерального договору 890/124-ГД 28 від 21.08.2007 р. заборгованість за кредитом 10174,56 швейцарських франків, заборгованість за відсотками за користування кредитом 4539,22 швейцарських франків; за Додатковою угодою у вигляді не відновлювальної кредитної лінії № 890/131-НКЛМ3 від 05.09.2007 р. заборгованість за кредитом 4724,81 швейцарських франків, заборгованість за відсотками за користування кредитом 2107,75 швейцарських франків. Загальна сума заборгованості становить 40 073,34 швейцарських франків та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

Ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Оскільки в позовній заяві позивач порушує питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства, а тому зазначений в позові приватний нотаріус ОСОБА_4 не є належним відповідачем по справі, в звязку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Ст. 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

П. 3 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені«Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172(далі «Перелік»). Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені уПереліку.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від29.06.1999 р. № 1172«Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року.

Разом з тим, ст.88 законом України «Про нотаріат» містить імперативну норму про те, що виконавчий напис нотаріуса видається лише якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, у відносинах між юридичними особами не більше року, або ж законом встановлений більший строк давності для певної конкретної вимоги.

За змістом наведеної норми закону при вирішенні питання про видачу виконавчого напису нотаріус зобовязаний перевірити чи предявлена вимога у межах встановленого законом строку давності.

Судом установлено, що на підтвердження безспірності заборгованості ПАТ «Укрсоцбанк»» подало нотаріусу розрахунки заборгованості за Додатковими угодами № 1, № 2, № 4 та додатковою угоди у вигляді не відновлювальної кредитної лінії № 890/131-НКЛМ3 до Генерального договору № 890/124-ГД від 26.07.2007 р., копію вимоги, яку було направлено ОСОБА_3 та ТзОВ «Яріс КСК» у якій викладено суть зобов'язання, у чому полягає його порушення зі сторони позичальника та позивача, зазначено розмір заборгованості за Додатковими угодами та запропоновано у тридцятиденний термін виконати зобов'язання, а також попереджено про звернення стягнення на заставне майно шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса у випадку не виконання даної вимоги. Крім цього нотаріусу було надано іпотечний договір, копію кредитного договору, довідку про ненадходження платежу, довідки про сплачені позичальником згідно Додаткових угод кошти.

Суд критично оцінює твердження позивача та його представника, що положення Закону України «Про іпотеку» у частині здійснення звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса не підлягають застосуванню до спірних правовідносин як такі, що суперечать нормам Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, щодо позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. При цьому суд враховує, що закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до ст. 1 зазначеного закону «визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна», тобто його дія не поширюється на «іпотеку» як вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном. Крім цього суд враховує, що звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису передбачено п.4.5.2 договору іпотеки від 26.07.2007 р. укладеного між позивачем та АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 05.07.2017 р. у справі № 6-887цс17 при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Суд погоджується із твердженнями представника позивача, що на момент вчинення виконавчого напису були відсутні документи підтверджуючі безспірність заборгованості боржника. При цьому суд враховує, що нотаріусу ПАТ «Укрсоцбанк» не було надано копій Додаткових угод № 1, № 2, № 4 та додаткової угоди у вигляді не відновлювальної кредитної лінії № 890/131-НКЛМ3 до Генерального договору № 890/124-ГД від 26.07.2007 р. із усіма додатковими договорами до них які були укладені між банком та ТзОВ «Яріс КСК». В той же час відповідно до п.4 Генерального договору № 890/124-ГД від 26.07.2007 р. встановлено, що конкретні умови кредитування, а саме: сума, мета та строк кредиту, розмір процентної ставки, порядок погашення кредиту та спосіб надання кредиту визначаються згідно з додатковими угодами, що укладаються між сторонами, є невідємними частинами цього договору, та не повинні суперечити загальним та граничним умовам, що визначені цим договором. За відсутності вказаних документів нотаріус при вчинені виконавчого напису фактично врахував спірну вимогу банку щодо заборгованості по Додатковій угоді № 4до Генерального договору за кредитом 10174,56 швейцарських франків та за відсотками за користування кредитом 4539,22 швейцарських франків, якою граничний строк погашення кредиту було встановлено 20.08.2010 р. Крім цього, враховуючи, що сторонами по кредитному договору були дві юридичні особи, а ст. закону «Про нотаріат» встановлено, що виконавчий напис нотаріуса видається лише якщо з дня виникнення права вимоги минуло у відносинах між юридичними особами не більше року, було враховано вимогу по Додатковій угоді у вигляді не відновлювальної кредитної лінії № 890/131-НКЛМ3 до Генерального договору в розмірі заборгованості по кредиту - 4724,81 швейцарських франків та за відсотками за користування кредитом 2107,75 швейцарських франків, хоча згідно договору № 2 від 22.12.2011 р. кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом було встановлено 04.10.2014 р.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 141, 263-265 ЦПК України, законом України «Про нотаріат», «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,

ухвалив:

позов задоволити частково.

Визнати виконавчий напис від 03.05.2017 р. вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 6085, про звернення стягнення на квартиру № 2 в будинку №70 «а» по вул. Пархоменко в м. Кам'янець-Подільський на користь ПАТ „Укрсоцбанк" таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»(; зареєстроване місцезнаходження: вул.Ковпака, 29, м.Київ) на користь ОСОБА_3(ІПН НОМЕР_1; зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1янець-Подільський Хмельницької області) 640,00 грн. судового збору.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи в апеляційному порядку протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.05.2018 р.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В