АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 766/9055/16-ц Головуючий в І інстанції Гаврилов Д.В.
Номер провадження №22ц-791/255/2018 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2018 року січня місяця 11 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2
ОСОБА_3
за участі секретаряОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_8, виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради - орган опіки і піклування Корабельного району м. Херсона про визначення способу участі у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И Л А

В серпні 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що з 16.08.2014 року по 24.11.2015 року їх син ОСОБА_8 та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є їх онукою. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матірю, яка перешкоджає побаченню дитини з батьком та з ними. Дійти спільної згоди з приводу цього питання сторони не можуть, оскільки відповідачка їхні прохання щодо участі їх у вихованні дитини ігнорує. Позивачі просили суд визначити спосіб їх участі у вихованні малолітньої онуки ОСОБА_9 шляхом встановлення наступного порядку спілкування: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спілкуються зі своєю онукою ОСОБА_9 щосереди та щосуботи з 10:00 год. до 16:00 год., щомісяця ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 самостійно забирають онуку ОСОБА_9 з фактичного місця проживання кожні непарні вихідні і п'ятницю, що їм передує з 13.00 год. та повертають дитину в неділю до 18.00 год., з можливістю проживання дитини у цей період за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без присутності матері та інших членів її сім'ї; у день народження онуки ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спілкуються з онукою ОСОБА_9 незалежно від дня, на який припадає день народження останньої, не менше ніж 24 години; у день народження бабусі ОСОБА_6 позивачі спілкуються з онукою ОСОБА_9 незалежно від дня, на який припадає день народження бабусі, не менше ніж 24 години; у день народження дідуся ОСОБА_7 позивачі спілкуються з онукою ОСОБА_9 незалежно від дня, на який припадає день народження дідуся, не менше ніж 24 години; ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спілкуються з онукою ОСОБА_9 у літні місяці один тиждень (7 днів) на кожний місяць з урахуванням часу для виїзду на відпочинок у оздоровчих закладах або в інших місцях відпочинку у межах України; ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спілкуються з онукою ОСОБА_9 на державні свята, кожного парного року, за місцем їх проживання без присутності матері та інших членів її сім'ї, не менше ніж на 24 години; ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спілкуються з онукою ОСОБА_9 на релігійні свята, кожного непарного року, за місцем їх проживання без присутності матері та інших членів її сім'ї , не менше ніж на 24 години; у разі хвороби онуки ОСОБА_9 у визначені для спілкування дні, ці дні можуть переноситися на інші дні за попередньою домовленістю з ОСОБА_5

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Визначено для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спосіб участі у вихованні малолітньої дитини - онуки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом встановлення наступного часу для систематичних побачень з дитиною:

1)кожної другої та четвертої суботи календарного місяця з 10:00 до 18:00;

2)щорічно 25 лютого та 10 червня за домовленістю з матір'ю дитини.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким визначити порядок участі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вихованні дитини онуки ОСОБА_9 шляхом систематичних зустрічей кожну першу суботу місяця з 09.00 год. до 12.00 год. у її присутності.

Письмових заперечень на адресу суду не надходило.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_10 України.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної ОСОБА_10 РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст.ст.6, 27 названої Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини; визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право дитини включає, крім виховання батьками, право на спілкування з іншими членами сім'ї: дідом, бабою, іншими родичами (Розяснення Міністерства юстиції України від 05.07.2011 року «Правове регулювання особистих немайнових та майнових відносин між суб'єктами сімейних правовідносин»).

Відповідно до ч.ч.8-10, ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

За вимогами ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу, тобто, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди заінтересованій особі, які проживають окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі заінтересованої особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі заінтересованої особи у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків (заінтересованих осіб) до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків (заінтересованої особи), зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з'ясуванні.

Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Судом встановлено, що позивачі є батьками ОСОБА_8, який в свою чергу є батьком їхньої онуки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12). Батьки дитини перебували у шлюбі (а.с.13). Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із матір'ю ОСОБА_5

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка перешкоджає не тільки батькові дитини бачитись з донькою, а навіть не надає змоги бабі та діду приймати участь у вихованні онуки (а.с.16-17; 49).

Відповідно до характеристики з місця проживання позивачів, наданої квартальним комітетом №18, вказані особи зарекомендували себе як зразкові громадяни, які підтримують гарні відносини в сімї та з сусідами, шкідливих звичок не мають (а.с.23).

Зі змісту сертифікатів про проходження профілактичного наркологічного огляду та медичних довідок про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, позивачі є здоровими людьми, які не страждають на алкогольну або іншу залежність, а також не мають психічних хвороб і відхилень (а.с.19-22).

Згідно висновку виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради від 21.08.2017 року, зазначений орган вважає доцільним в інтересах дитини усунення перешкод у спілкуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з малолітньою онукою ОСОБА_9, шляхом встановлення наступного порядку спілкування: кожної середи місяця з 10:00 до 19:00, а також з можливістю побачень дитини з дідом та бабою у дні народження ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а саме: 25 лютого та 10 червня кожного року (а.с.156-157).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, визначаючи спосіб участі у вихованні та спілкуванні баби та діда з малолітньою онукою, вірно врахував існування між сторонами спору з даного приводу, погодився з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності спілкування та участі у вихованні онуки, а також взяв до уваги доводи відповідачки відносно того, що якщо визначити позивачам часи побачень з дитиною відповідно до їхніх вимог, то вона буде позбавлена можливості спілкування з дитиною, в період дозвілля та відпочинку, що є невідємною складовою розвитку дитини, визначив спосіб участі позивачів у вихованні онуки.

При цьому, в поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_5 вказує на те, що судом першої інстанції не враховано її доводи щодо виникнення спору відносно участі позивачів у вихованні дитини, який було обумовлено їх неправильною поведінкою, а саме: у позовних вимогах про спілкування з дитиною за місцем проживання позивачів, з ночівлею, незалежно від дня тижня, вихідних і стану здоровя дитини, останніми не було враховано факт грудного годування дитини, її зайнятість у дитячому садку, хвороби, а також інтереси її виховання і спілкування з матірю; вчинення скандалів внаслідок відмови надавати їм онуку в будь-який зручний для них час; у виклику працівників поліції внаслідок вказаних скандалів; завдання їй, її доньці та матері легких тілесних ушкоджень; налаштування дитини проти неї, нервові стреси дитини після спілкування з позивачами; відсутність матеріальної та іншої допомоги на утримання дитини.

Судом встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, через які мати дитини не дає змоги позивачам брати учать у спілкуванні та вихованні онуки, що порушує як права позивачів, так і права дитини на спілкування з бабою та дідом.

За вказаними вище нормативними актами, а також за положеннями ст. 263 СК України, дія яких поширюється на спірні правовідносини, дід та баба мають право спілкуватися зі своїми онуками, брати участь у їх вихованні і тільки за наявності обставин, які свідчать про їх негативний вплив, вони можуть бути обмежені у реалізації своїх прав щодо дитини.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі мають позитивні характеристики (а.с.23), належний стан житлово-побутових умов (а.с.37).

У судовому засіданні не встановлено обставин, що спілкування позивачів з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Докази тому, що дитина після зустрічей з бабою та дідом стає знервованою в справі відсутні.

Відповідно до фотокарток, наданих позивачами до суду, видно, що спілкування дитини з батьком, бабусею та дідусем викликає у неї позитивні емоції (а.с.75-82).

Доказів про те, що позивачі своєю поведінкою чи людськими якостями негативно впливають на свою онуку і це має наслідки щодо її розвитку, виховання та стану здоров'я, матеріали справи не містять, не встановлено цього і при перегляді справи судом апеляційної інстанції, тому правових підстав для обмеження позивачів у часі під час спілкування з дитиною, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, врахувавши вказані вище обставини, а також пояснення обох сторін про те, що побачень дитини з позивачами не було на протязі останнього року, і ймовірно, що дитина їх забула, колегія суддів вважає за необхідне визначити проведення встановлених судом першої інстанції систематичних побачень позивачів з онукою на протязі перших трьох місяців у присутності матері дитини.

Висновки апеляційного суду щодо тимчасового спілкування дитини з бабусею та дідусем у присутності матері ґрунтуються на нормах ст.159 СК України, яка визначає, що в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи, в даному випадку, матері ОСОБА_5

Посилання відповідачки на відсутність матеріальної та іншої допомоги на утримання дитини з боку позивачів та несплату аліментів з боку сина останніх, не є підставою для скасування рішення, оскільки турбота про дитину складається не тільки із забезпечення її матеріально, а й в прийнятті участі у її вихованні.

Колегія суддів вважає надуманими аргументи відповідачки щодо її побоювання з приводу факторів ризику для дитини при відвідуванні місця проживання позивачів через їх зайняття підприємницькою діяльністю, а саме, утриманням домашніх тварин і птахів, що несе в собі небезпеку зараження багатьма інфекційними захворюваннями, а також наявність у ОСОБА_8- сина позивачів, який проживає разом із ними, хронічного захворювання зараження яким може відбутися і в побуті.

Так, батьки і дід з бабою зобов'язані дбати про здоров'я дитини та вживати всіх заходів для того, щоб вона не захворіла, а внаслідок хвороби сприяти її одужанню. Те ж саме стосується випадків захворювання дитини, які можуть статися як до початку її спілкування з дідом і бабою, так і в період такого спілкування.

При цьому відповідачка не надала доказів того, що позивачі не зможуть бути такими ж відповідальним за здоров'я дитини, як і вона.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.11.2017р., складеного службою у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради за місцем проживання позивачів буд.103 по вул. Бегми, в м. Херсоні, останніми у будинку створені належні умови для виховання та розвитку дитини, а саме: у дитини окрема кімната, яку обладнано сучасними дитячими меблями, в наявності іграшки (а.с.37).

Таким чином, позивачами було створено належні умови для спілкування із дитиною за їхнім місцем проживання.

Доводи з приводу того, що суд не врахував той факт, що сином позивачів 21.02.2017 р. було подано до Херсонського міського суду позов з аналогічними вимогами, внаслідок чого нею заявлялося відповідне клопотання про зупинення даної справи до вирішення позову ОСОБА_8 (так як необхідний спосіб спілкування з дитиною батька не узгоджуються зі способом спілкування баби й діда, а також не узгоджується з інтересами матері та дитини), також не заслуговує на увагу, оскільки у кожного із зазначених учасників процесу свої права та обовязки щодо виховання дитини. При цьому, суд першої інстанції при ухваленні майбутнього рішення по справі ОСОБА_8 відносно встановлення йому порядку спілкування з дочкою повинен буде врахувати час побачень, встановлений оскаржуваним рішенням для діда та баби.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи відповідачки з приводу відмови їй судом у задоволенні клопотання про виклик у судове засідання в якості спеціаліста психолога ОСОБА_11, і свідків, які б могли підтвердити негідну поведінку позивачів, так як у справі є належні докази, якими підтверджуються обставини у справі із спірних правовідносин.

Ті процесуальні порушення, на які звертає увагу відповідачка в апеляційній скарзі, а саме, недослідження в судовому засіданні письмових доказів, є на переконання судової колегії, надуманими, оскільки судом в оскаржуваному рішенні проаналізовані всі зібрані по справі докази, які вказують на права і обов'язки сторін (висновок органу опіки і піклування, документальні відомості відносно позивачів, зокрема дані з наркологічного і психіатричного диспансерів, характеристики за місцем проживання позивачів).

Посилання на те, що суд при винесенні рішення прийняв за основу висновок органу опіки і піклування, який, на думку відповідачки, суперечить інтересам дитини, не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до ст. 212 ЦПК України (в редакції 2004 року) суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія судів,

постановила

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2017 року змінити, доповнивши його резолютивну частину таким змістом:

Після речення «кожної другої та четвертої суботи календарного місяця з 10:00 до 18:00;», реченням «Перші три календарні місяці побачення у присутності матері».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Постанова набрало законної сили 11 січня 2018 року

Повний текст постанови виготовлено 15 січня 2018 року

Копія постанови оформлена 15 січня 2018 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання ОСОБА_4