Справа № 456/3288/16-ц
Провадження № 2/456/147/2018
РІШЕННЯ

іменем України

29 травня 2018 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, треті особи Верхньосиньовидненська селищна рада Сколівського району Львівської області, служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем однією сім'єю на час відкриття спадщини, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом та встановлення нікчемності заповіту,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_2 та уточнивши позовні вимоги просить встановити факт проживання позивача із спадкодавцем ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, однією сім'єю більше п'яти років до часу його смерті, встановити нікчемність заповіту складеного ОСОБА_4 в користь малолітньої дитини ОСОБА_3, посвідчений секретарем виконавчого комітету Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області ОСОБА_5 від 27.12.2011 року та визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1. До дня смерті спадкодавець проживав із позивачем та дружиною позивача ОСОБА_6 однією сім'єю починаючи з 2009 року та вів з ними спільне господарство. ОСОБА_4 вселився до позивача після виписки з Івано-Франківського обласного наркологічного диспансера, де в червні 2009 року проходив лікування від алкоголізму. Причиною такої хвороби послужила депресія у зв'язку із втратою у 2008 році роботи на ТзОВ телекомпанія «Хвилі Стрия», де він працював відеоінженером. Позивач з дружиною ОСОБА_6 підтримали ОСОБА_4 у важкий для нього час. Позивач був єдиною людиною, якій довіряв ОСОБА_4, так як з раннього дитинства вони, будучи сиротами, виховувались та навчались в Підгірцівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті в с. Підгірці, Стрийського району, Львівської області. Після смерті ОСОБА_4 позивач із своєю дружиною організували його поховання. Позивач вважає себе спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_4 З метою оформлення спадкових прав 10 жовтня 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Бораковської О.Я. із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила позивачу у прийнятті спадщини, мотивуючи тим, що позивач не входить в коло спадкоємців після смерті ОСОБА_4 Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 видано відповідачу ОСОБА_2 незважаючи на те, що лікарське свідоцтво про смерть № 86 від 23.04.2016 року, яке було підставою для державної реєстрації смерті, отримала дружина позивача ОСОБА_6 В ході оформлення спадщини в жовтні 2016 року позивач також дізнався, що ОСОБА_4 за час свого життя склав заповіт в користь чужої для нього малолітньої дитини ОСОБА_3. Заповіт був посвідчений 27 грудня 2011 року секретарем виконавчого комітету Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області Заревичем Р. С., хоча ОСОБА_4 проживав в м. Стрий Львівської області, де є достатня кількість нотаріусів. За час спільного проживання з позивачем ОСОБА_4 ніколи не висловлювався про складення заповіту, оскільки він був молодого віку та не мав близьких родичів. Відповідач була подругою покійного і ніколи не перебувала з ним у шлюбі, постійно з ним не проживала та не вела спільного господарства, спільних дітей вони не мали. Тому вважає, що ОСОБА_4 не міг скласти заповіт в користь чужої для нього людини, а якщо склав, то тільки під психічним впливом відповідача та будучи у такому психічному стані, коли не міг розуміти значення своїх дій і керувати ними.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задоволити. Крім того, представник позивача ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що не наполягають на позовних вимогах щодо встановленні нікчемності заповіту, складеного ОСОБА_4 в користь малолітньої дитини ОСОБА_3 та посвідчений секретарем виконавчого комітету Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області Заревичем Р.С. від 27.12.2011 року, оскільки заповіт мав бути складений в районі проживання спадкодавця, а тому такий заповіт є недійсним.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_10 у судовому засіданні позов заперечили, та відповідач пояснила, що вона познайомилась з ОСОБА_4 у 2001 році в м. Стрий в інституті підприємництва при національному університеті «Львівська політехніка». З 2006 року по 2009 рік відповідачка проживала разом однією сім'єю з ОСОБА_4, а також разом з ними проживала малолітня дочка відповідачки ОСОБА_3, яку ОСОБА_4 дуже любив, як свою рідну. За час спільного проживання відповідачки з ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1, вони разом погасили борги за комунальні послуги, повністю зробили ремонт в квартирі, оскільки до цього в ній були жахливі умови для проживання. Вони разом купили меблі на кухню, кухонний куток, поміняли вікна, міжкімнатні двері. ОСОБА_4 повністю поклав ведення господарства на відповідачку, доручив зберігати їй всі свої документи та золоті вироби. Коли ОСОБА_4 почав зловживати алкогольними напоями, то відповідачка його залишила, однак ключі від квартири були завжди у неї і вона постійно приходила до квартири, де зберігалися її речі та майно. Після смерті ОСОБА_4 відповідачка отримала свідоцтво про його смерть та похоронила ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6. Заповіт на користь її дочки був складений ОСОБА_4 у Верхньосиньовидненській селищній раді Сколівського району Львівської області тому, що у м. Стрию ОСОБА_4 всі знали і він не хотів складати заповіт у м. Стрию. ОСОБА_4 дійсно дружив з позивачем ОСОБА_1 і деколи відповідачка разом з ОСОБА_4 ходили в гості до позивача. Однак ОСОБА_4 ніколи не проживав разом з сім'єю позивача ОСОБА_1 однією сім'єю, а завжди проживав у своїй квартирі, де і помер. Позивач з дружиною завжди намовляли ОСОБА_4 забрати у відповідачки документи, щоб відповідачка не забрала квартири у нього. Вважає позов безпідставним, а тому просить відмовити у його задоволенні.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 був другом її чоловіка, позивача по справі, з яким вони дружили і допомагали один одному з 1990 року. ОСОБА_4 жив за адресою АДРЕСА_1. Коли ОСОБА_4 почав зловживати алкогольними напоями, то ОСОБА_6 разом з чоловіком у червні 2009 року

возили ОСОБА_4 лікувати від алкоголізму в м. Івано-Франківськ у наркологічний центр. ОСОБА_4 часто ночував у квартирі позивача, а коли знаходив собі подругу, то міг тижнями до них не приходити, вів подвійне життя. В 2014-2015 роках у квартирі ОСОБА_4 відключили газ за борги і з того часу він почав проживати у квартирі позивача.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 його добрі друзі. В жовтні 2014 року вони звернулися до нього, так як він на той час працював заступником начальника Стрийського міського відділу міліції, що пропав ОСОБА_4, якого не було 3-4 дні, та просили перевірити, чи немає його на обліках в моргу чи лікарні. У 2012-2013 роках коли він приходив на масажі до квартири позивача ОСОБА_1, то бачив ОСОБА_4, який знаходився на кухні та пив чай, деколи бачив його на подвір'ї, тому вважає, що останній проживав разом з сім'єю позивача. Чи вів позивач з ОСОБА_4 спільно господарство, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 часто приходив до позивача, помагав по господарству, завжди приходив до позивача по великих святах. ОСОБА_4 не був членом сім'ї ОСОБА_1 та не платив за комунальні послуги. ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями та часто пропадав на тривалий час, деколи на три тижні.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1 її знайомий. Вона працювала разом з ОСОБА_4 на телебаченні, який розповідав їй про свого друга ОСОБА_1, що проводив у нього всі свята, а пізніше і проживав. Під час роботи на телебаченні, коли ОСОБА_4 хворів, то свідок дзвонила до ОСОБА_1, які йому допомагали. Також їй відомо, що ОСОБА_6 возили ОСОБА_4 на лікування у наркологічну клініку в м. Івано-Франківськ, де його лікували від алкоголізму.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1 був її учнем. ОСОБА_4 часто на великі свята приходив до позивача ОСОБА_1, з яким дружив. ОСОБА_4 зловживав алкогольними напоями і коли йому відключили газ за борги, то вона бачила, що він проживав у квартирі позивача.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 близько п'яти років проживала в громадянському шлюбі разом з ОСОБА_4 в квартирі по АДРЕСА_1. З ними разом проживала малолітня дочка відповідачки. Разом вони мали спільну роботу. Коли помер ОСОБА_4, то відповідачка його похоронила.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 разом з малолітньою дочкою постійно проживала по АДРЕСА_1. Коли помер чоловік, то відповідач робила ремонт у спірній квартирі.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона проживала по сусідству з ОСОБА_4, який постійно проживав за адресою АДРЕСА_1, де і помер. Проживав ОСОБА_4 за вищевказаною адресою спочатку з батьками, а потім проживав близько 7-8 років із відповідачкою ОСОБА_2 та її малолітньою дочкою ОСОБА_18, яку вважав своєю дочкою та всім розповідав, що у нього є дочка. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_2 мали спільну роботу, робили відеозйомки весіль. Відповідачка ОСОБА_2 повністю зробила ремонт у спірній квартирі, в якій вони разом проживали. ОСОБА_4 ніколи не проживав однією сім'єю разом з позивачем ОСОБА_1, а завжди проживал у своїй квартирі. Коли помер ОСОБА_4, то відповідачка ОСОБА_2 його похоронила.

З лікарського свідоцтва про смерть №86 від 23.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

З довідки КП «Надія» № 3820 від 05.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, був зареєстрований один за адресою АДРЕСА_1.

З свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Стрийською міською радою 01.04.2008 року вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4.

З відповіді №113/02-14 від 24.10.2016 року приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Бораковської О.Я. вбачається, що на усне звернення ОСОБА_1 видати свідоцтво про право на спадщину по смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 є неможливим, оскільки ОСОБА_1 не входить в коло спадкоємців по його смерті.

Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що позивач в судовому засіданні не представив доказів того, що він проживав однією сім'єю не менше як п'ять років з часу відкриття спадщини спільного з ОСОБА_4, вів спільне з ним господарство, був пов'язаний спільним побутом та мав взаємні права і обов'язки.

Покликання позивача на те, що ОСОБА_4 склав заповіт на користь малолітньої дитини ОСОБА_3 під психічним впливом відповідача ОСОБА_2, будучи у такому психічному стані, коли не міг розуміти значення своїх дій і керувати ними, є безпідставними, голослівними та нічим не підтвердженими в судовому засіданні, а тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, треті особи Верхньосиньовидненська селищна рада Сколівського району Львівської області, служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем однією сім'єю на час відкриття спадщини, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом та встановлення нікчемності заповіту.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя С. С. Сас