Справа № 694/622/17
провадження 2/694/23/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

16.01.2018 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Сакун Д. І.

при секретарі Матвієнко А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спільне сумісне майно подружжя, його поділ, визнання договорів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернуdся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 Вказаний позов обгрунтовано тим, що він з березня 2006 року почав проживати однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 за адресою: Черкаська область, Звенигордський район с. Юрківка. вул. Гайдара ( на даний час - вул. Безіменна), буд. 41а. 12 квітня 2007 року у них народилася донька ОСОБА_3, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. У подальшому 01 грудня 2009 року він та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про шо складено відповідний актовий запис № 127, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. За час спільного проживання ними було придбане спільне майно, зокрема, в липні 2008 року - автомобіль MERCEDES-BENZ 316CDI, 2005 року випуску , номер кузова НОМЕР_1, а в лютому 2009 року - автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2005 року випу ску, номер кузова НОМЕР_2, які були зареєстровані в подальшому на ім'я ОСОБА_2. В березні 2017 року ОСОБА_2 заявила йому, що має намір розірвати шлюб, та вигнала його з дому, будь-які перемовини щодо поділу спільного майна вести відмовляється. В подальшому повідомила, що продала спірні автомобілі. Враховуючи наведене просив: встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з березня 2006 року; визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2005 року і пуску, номер кузова НОМЕР_2 вартістю 238 200 грн. та автомобіль MERCEDES-BENZ 316CDI, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 вартістю 267 800 грн., а всього загальною вартістю 506 000 грн.; провести поділ вищевказаних автомобілів шляхом визнання права власності по 1/2 частки за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 вартістю 238 200 грн. та автомобіля MERCEDES-BENZ 316CDI, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 вартістю 267 800 грн.; визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 державний номерний знак НОМЕР_3 від 16.12.2016 р.; визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля MERCEDES-BENZ 516CDI, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_4 від 10.03.2017 р.

В подальшому позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог з урахуванням якої позивач просив суд встановити факт перебування у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з березня 2006 року по 01 грудня 2009 року ОСОБА_1 з ОСОБА_2. Також просив стягнути судові витрати з відповідачки.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника. Заяву про зменшення позовних вимог підтримав.

Відповідачка та її представник у судове засідання не зявилися. Представник відповідачки подав заяву про розгляд справи без його участі. Визнав позовні вимоги в редакції заяви про зменшення позовних вимог. Вказав у заяві, що вказана вимога відповідачкою ніколи не заперечувалася. Разом з тим заперечив проти задоволення вимоги про стягнення з відповідачки судових витрат у звязку з їх недоведеністю.

Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідачкою не оспорюється факт проживання з позивачем однією сімєю без реєстрації шлюбу у вказаний період, про що зазначено у поданій заяві від 16.01.2018р. та запереченнях до позову від о7.11.2017р. (а.с.134-135) Позов у вказаній частині визнано.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення по цивільній справі" передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем ОСОБА_2 так як це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відтак суд вважає за можливе з урахуванням визнання позову відповідачем, встановити даний факт та задоволити позов у цій частині.

Стосовно стягнення судових витрат з відповідачки суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6ч. 1 ст. 264 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 6980,00грн. згідно квитанції від 17.05.2017р.

Вказаний судовий збір було сплачено за позовні вимоги викладені у первинній редакції позовної заяви. У подальшому позивачем було зменшено позовні вимоги і останній просив суд встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з відповідачкою.

Вказана вимога є вимогою немайнового характеру та на час сплати сума судового збору складала за вказану вимогу 640,00 грн.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача 320,00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-12,76-81,133-142,206,258,259,263-268,353,354 ЦПК України,-, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спільне сумісне майно подружжя, його поділ, визнання договорів недійсними з урахуванням зменшених позовних вимог задоволити.

Встановити факт перебування у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з березня 2006 року по 01 грудня 2009 року ОСОБА_1 з ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 320грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.І. Сакун