Справа № 386/981/17
Провадження № 2/386/50/18
15 січня 2018 року смт. Голованівськ
Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Шкамерда К. С.
секретаря судового засідання Максютенко О.О.,
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 треті особи без самостійних вимог Регіональний сервісний центр МВС в Миколаївській області, приватний нотаріус ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 треті особи без самостійних вимог Регіональний сервісний центр МВС в Миколаївській області, приватний нотаріус ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, посилаючись на те, що у неї на праві власності був автомобіль НОМЕР_1. Який вона придбала в 2008 році і який зареєстровано в Ульяновському МРЕО Кіровоградської області.
11.06.2010року вона дала відповідачу ОСОБА_3 довіреність на розпорядження даним автомобілем з правом продавати, передавати в оренду, позичку, строком до 11.06.2025 року. Останнім часом відносини між нею та ОСОБА_3 різко погіршились і вона вирішила відібрати у нього свій автомобіль і припинити дію довіреності. Дію довіреності вона припинила 27.04.2016 року у приватного нотаріуса ОСОБА_4 в смт. Голованівськ.
Від знайомих їй стало відомо про продаж автомобіля відповідачці ОСОБА_2, яка є співмешканкою ОСОБА_3 Вважає, що договір купівлі - продажу є недійсним оскільки відповідач ОСОБА_3 достовірно знав, що видана нею довіреність є недійсною, а тому ОСОБА_3 ввів в оману сторін у справі та третю особу Регіональний сервісний центр МВС в Миколаївській області, яка зобов?язана була перевірити дані про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей дані про дійсність цієї довіреності станом на 27.04.2016 року. Так як вказаний договір є недійсним відповідачка ОСОБА_2 зобов?язана повернути їй автомобіль.
Ухвалою суду від 25.10.17 р. залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Регіональний сервісний центр МВС в Миколаївській області та припинено участь у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Регіональний сервісний центр №4842.
У судовому засіданні 25.10.17 р. позивач заявлені вимоги підтримала, а також подала до суду клопотання про доповнення позовних вимог, якими просить визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ-110307 від 29.04.2016 року.
Відповідачі ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судові засідання, які були призачені на 25.10.2017 року, 08.11.2017 року, 04.12.2017 року, 18.12.2017 року, 15.01.2018 року не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення розгляду справи, пояснення чи заперечення на час розгляду справи та прийняття рішення до суду не надходили.
Третя особа приватний нотаріус Голованівського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи, до суду не надходили.
Представник третьої особи Регіональний сервісний цент МВС в Миколаївській області в судове засідання не з?явився надіслав до суду пояснення, в якому вказав, що 29.04.2016 року Територіальним сервісним центром №4842 Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області за ОСОБА_2 було зареєстровано транспортний засіб «ЗАЗ-110307» державний номерний знак НОМЕР_3. Однією з підстав цієї реєстрації є договір купівлі-продажу автомобіля від 29.04.2016 року, який оформлявся у вказаному Територіальному сервісному центрі. Вищезазначена операція була здіснена згідно з азацом 7 п.5 «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Деравтоінспекції МВС державної реєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», при здійснені реєстраційних дій обов?язково проводиться перевірка ТЗ за наявності в Центрі інформацією про накладення арешту на ТЗ (у разі наявної технічної можливості- з використанням бази даних АІС «Арешт») та про розшук правоохоронними органами, або щодо яких надійшла інформація про необхідність їх затримання чи анулювання повноважень уповноважених осіб. Однак, інформації про припинення дії довіреності до відповідних підрозділів МВС не надходило, а тому реєстрація транспортного засобу відбулась на загальних підставах без будь- яких обмежень.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належав автомобіль НОМЕР_1, який вона придбала у 2008 році, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії CPR 994052, дата реєстрації 18 березня 2008 року (а.с. 15).
Вищевказаний автомобіль був придбаний у кредит на підставі кредитного договору №А000945 від 21.02.08 р. Згідно графіку платежів по договору ОСОБА_1 здійснила останній платіж у лютому 2013 році.
11.06.2010 року ОСОБА_1 дала відповідачу ОСОБА_3 довіреність на розпорядження даним автомобілем з правом продавати, передавати в оренду, позичку, строком до 11.06.2025 року (а.с.14).
Дію довіреності ОСОБА_1 припинила 27.04.2016 року у приватного нотаріуса Голованівського нотаріального округу ОСОБА_4 в смт. Голованівськ, про що свідчить витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей (а.с.6).
Приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 було надіслано до суду копію довіреності посвідченої 11.06.2010 року та документи від 27 квітня 2016 року, на підставі яких скасовано вказану довіреність, а саме: заяву ОСОБА_5 про скасування довіреності, яка засвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_4, витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 27.04.2016 року, (а.с. 111-114).
Позивач ОСОБА_1 відповідно до ст.249 ЦК України повідомила належним чином про припинення дії довіреності відповідача ОСОБА_6 залишивши йому повідомлення, що було зроблено в присутності свідків, які в судовому засіданні підтвердили факт повідомлення відповідача ОСОБА_3 про припинення дії довіреності.
Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що 27.04.16 р. вони разом з ОСОБА_1 поїхали до домоволодіння ОСОБА_3, що знаходилось в с.Семенівка, Арбузинського району, але той втік. ОСОБА_1 залишила йому записку, в якій вказала, що довіреність на транспортний засіб скасована та просила повернути зазначене майно, що належить їй на праві власності. ОСОБА_3 не дивлячись на це продав автомобіль ОСОБА_2
Також свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що не задовго після того, як відповідачу залишено було повідомлення про скасування довіреності, він зустрів ОСОБА_3 на вулиці та попросив повернути транспортний засіб позивачу у зв?язку з скасуванням довіреності. ОСОБА_3 зазначив, що вказаний автомобіль ОСОБА_1 не отримає.
Договором купівлі-продажу транспортного засобу №1061/01/4842/2016 від 29.04.2016року, Територіального сервісного центру 4842 регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області було посвідчено продаж автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_6 (продавець) на ОСОБА_2 (покупець) (а.с.13).
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Згідно ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись на підставі довіреності. Довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем) безпосередньо третій особі.
Відповідно до п.п. 1.1,1.2,2.1 Глави 4, РозділуІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 № 296/5, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Нотаріуси посвідчують довіреності, складені від імені однієї або кількох осіб, на ім'я однієї особи або кількох осіб за усним зверненням довірителя. У довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити представнику.
Згідно п. 6 Глави 4, РозділуІІ вказаного Порядку особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної, може у будь-який час скасувати довіреність або довіреність, видану в порядку передоручення. Нотаріус, завідувач державного нотаріального архіву при одержанні заяви про скасування довіреності або передоручення робить про це відмітку на примірнику довіреності, що зберігається у справах нотаріуса, у державному нотаріальному архіві, і відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій.
Якщо особа, яка видала довіреність, подасть примірник довіреності, що є у неї, напис про скасування довіреності або передоручення робиться і на цьому примірнику, після чого він разом із заявою додається до примірника, що зберігається у справах нотаріуса, в державному нотаріальному архіві.
Повідомлення особи, яка видала довіреність, представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність, про скасування довіреності може бути оформлено нотаріусом згідно з цим Порядком шляхом передавання відповідної заяви.
З матеріалів справи вбачається, що запис про те, що довіреність видана 11.06.10 р. року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_4, про уповноваження ОСОБА_3 на експлуатацію та розпорядження спірним автомобілем, припинила свою дію 27.04.16 року внесено до Єдиного реєстру довіреностей 27.04.16 року о 10 год. 14 хв. приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_4
Таким чином, факт припинення дії довіреності відображений у Єдиному реєстрі довіреностей, що надає йому ознак публічності.
Крім того, факт повідомлення позивачем відповідача ОСОБА_3 підтвердили свідки. Правомірних заперечень щодо тверджень свідків відповідачем до суду не надано.
Таким чином, представництво ОСОБА_3 за довіреністю, виданою йому ОСОБА_1, припинилося скасуванням довіреності відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 248 ЦК України.
Тому дії ОСОБА_3 після скасування наданої йому довіреності щодо укладення договору купівлі-продажу автомобіля, які надалі не схвалено позивачем, не відповідають вимогам ст. 203 ЦК України, а вказаний правочин, вчинений ОСОБА_3 є недійсним відповідно до ст. 215 ЦК України.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 і 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними Реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.
Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.
У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.
За ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.
Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Відповідно до п.24. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5 під час розгляду позову про витребування майна відповідач згідно зі статтею 388 ЦК має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що він не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому разі пред'явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не вимагається і, крім того, не є належним способом судового захисту (стаття 16 ЦК), оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна.
Згідно п. 26 вищевказаної постанови, відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в ч. 1 ст. 388 ЦК України.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що належний позивачу автомобіль вибув із її володіння не з її волі, а шляхом вчинення недійсного правочину, який було укладено на підставі довіреності, виданої 11.06.2010 року, яка припинила свою дію 27.04.16 року, тобто при укладанні договору купівлі - продажу транспортного засобу від 29.04.16 р. ОСОБА_3 не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для підписання даного правочину як це передбачено ч. 2 ст. 203 ЦК України.
Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 640 грн., що стверджується квитанцією від 22.09.2017 р., 25.10.2017року. Позивачем заявлена вимога щодо стягнення судових витрат з відповідача, що підлягає стягненню в розмірі 1280 грн.
На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 215, 216, 229, 249,387,388, 655 ЦК України ст.ст. 12, 13, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1280 ( тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп., а саме по 640 грн. 00 коп. з кожного.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області апеляційної скарги. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 22.01.18 р.

Суддя Шкамерда К. С.