Провадження № 2/761/2916/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду у спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2; треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту - Відповідач), в якій просив визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1 та на даний час проживає у ній. Разом з ОСОБА_1 у вказаній квартирі зареєстрований також Відповідач ОСОБА_2, проте останній у ній не проживає понад 10 років, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг та квартплати Відповідач не приймає, у зв'язку з чим, Позивач був змушений звернутися до суду з вказаною позовною заявою.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у ньому, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Просила суд провести розгляд у спрощеному позовному провадженні.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, з боку Позивача у судовому засіданні підтвердили те, що Відповідач не проживає в зазначеному приміщенні вже тривалий час та особисті речі останнього в квартирі відсутні, останій раз бачили ОСОБА_2 понад 10 років назад.

Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив.

Суд, керуючись вимогами ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, у спрощеному позовному провадженні згідно ст. 279 ЦПК України, отримавши на це згоду Позивача.

Суд, вислухавши пояснення Позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що Позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Довідкою Форми 3 виданої КП «Центр комунального сервісу» (а.с. 4).

Також з вищевказаної Довідки КП «Центр коммунального сервісу» вбачається, що в зазначеній квартирі зареєстрований Позивач разом з Відповідачем по справі ОСОБА_2

З пояснень свідків встановлено, що ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживає та особисті речі останнього в квартирі відсутні.

За таких обставин, наведені докази у справі вказують про не проживання Відповідача у вказаній квартирі Позивача.

Як передбачено ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами,наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.(п.9 Постанови).

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З врахуванням наведеного, оскільки на даний час Позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1, а зареєстрований в цій квартирі Відповідач в ній не проживає, суд вважає, що позов про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.

Розподіляючи витрати суд керується ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 76, 81, 82, 133, 141, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 64, 71, 72 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі - 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Осаулов А.А.

Повний текст складно 11.01.2018р.