АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/661/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 22-ц/789/111/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2018 року м. Тернопіль
Колегія суддів суду апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Щавурська Н. Б., Загорський О. О.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

з участю заявниці ОСОБА_1 , адвоката Репехи Б.Г.

представника Тернопільського обласного військового

комісаріату Захарків Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 600/661/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Козівського районного суду від 29 листопада 2017 року (головуючий суддя Гриновець О.Б.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи військова частина - польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України Полтавського обласного військового комісаріату, Тернопільська обласна державна адміністрація, Тернопільський обласний військовий комісаріат, управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області, Козівське об`єднання управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про встановлення факту участі воїна та загибелі у бойових діях в зоні АТО,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту проходження служби воїном-добровольцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у складі 24 окремого штурмового батальйону (Айдар) військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України та факт загибелі останнього під час бойових дій в зоні антитерористичних операцій в м. Щастя Луганської області.

В обґрунтування заяви посилається на те, що її син ОСОБА_2 під час Революції Гідності був командиром Тернопільської «12-ї сотні» Самооборони Майдану, очолював громадську організацію «Тернопільська дванадцята сотня», перебував у складі добровольчого корпусу УНСО. Після початку військових дій на сході України був добровольцем у складі 24 окремого штурмового батальйону «АЙДАР», з листопада 2014 року по 12 лютого 2015 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , приймав активну участь у бойових діях при проведенні Антитерористичної операції на території Луганської області в м. Щастя, що підтверджується показами свідків, які отримали статус учасника АТО, публікаціями в ЗМІ. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер від зупинки серця під час артилерійського обстрілу м. Щастя під Луганськом.

Ухвалою Козівського районного суду від 29 листопада 2017 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу по суті заявлених вимог посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне зясування судом обставин справи. Зокрема зазначила, що її син ОСОБА_2 за документами, які вона отримала офіційно від начальника відділу по роботі з громадянами та доступу до публічної інформації Міністерства Оборони України, знаходився в зоні АТО з листопада 2014 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та був у складі добровольцем 24 окремого штурмового батальйону, створеного громадською організацією "АЙДАР». В листопаді 2014 року був зарахований добровольцем до складу військової частини № НОМЕР_2 та у цей період приймав участь у проведенні Антитерористичної операції на території Луганської області, а саме в місті Щастя. Це підтверджено також показами бійців, які вже отримали статус учасника АТО, зокрема розвідником ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Інші звернення до Міністерства оборони України для отримання необхідних документів позитивного результату не дали, тому вона реалізувала своє право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Син ОСОБА_5 був внесений до списків особового складу добровольчого батальйону «Айдар», В 0624, який набув статус офіційного військового формування в складі Збройних сил України. Участь добровольчих формувань в особливий період у тому числі В 0624 «Айдар», в антитерористичній операції, на боці сил АТО, установленому законом порядку не було заборонено, а навпаки з боку держави такі добровольчі формування допущені до участі в антитерористичній операції в районах їх проведення, що підтверджено рішенням ВСС України. А тому твердження суду про те, що встановлення факту участі її сина і у бойових діях в зоні АТО не підлягають судовому розгляду, на що посилається обласний комісаріат та командир військової частини В. 29 50 «Айдар», є безпідставними, оскільки Законом не визначено іншого порядку, ніж порядку окремого провадження, встановлення факту, що має юридичне значення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та пояснила, що встановлення даного факту їй необхідно для отримання офіційних документів, оскільки військовий комісаріат не надав її необхідного документа. Вважає, що має право на підвищену пенсію, як мама загиблого воїна та право на пільги. Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 пояснив, що спору про право не має.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 Захарків Ю.А. заперечила відносно апеляційної скарги та пояснила, що ухвала суду є законною, обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Вважає, що є спір про право, який повинен розглядатися в порядку ЦПК України. Заявниці ОСОБА_1 підготовлено позовну заяву та роз`яснено порядок для подачі в суд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників апеляційного розгляду справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту проходження служби її сином воїном-добровольцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у складі 24 окремого штурмового батальйону (Айдар) військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України та факт загибелі останнього під час бойових дій в зоні антитерористичних операцій в м. Щастя Луганської області. Встановлення даного факту їй необхідне для отримання офіційних документів проходження служби сина та набуття права на підвищену пенсію.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що в даній справі існує спір про право, яке вирішується в порядку позовного провадження, оскільки заінтересовані особи військова частина польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 заперечують обставини, які просить встановити заявник, що прямо вказує на наявність підстав для вирішення даного питання в позовному провадженні, що забезпечить рівні права та умови доказування сторонам у спорі.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи, зроблений з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Розділом IV Главою 6 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими законом пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Згідно частини 6 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.01.1995 року (з наступними змінами) "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, які не пов`язані з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається із матеріалів справи, пояснень заявника, її представника встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, який може розглядатися у порядку позовного провадження.

Згідно положень ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу суду, якою залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 , слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Висновок в ухвалі суду першої інстанції про те, що оскільки заінтересовані особи заперечують обставини, які просить встановити заявник і це є підставою для залишення заяви без розгляду, суперечить змісту ст. 294 ч.6 ЦПК України.

Керуючись ст. 259, ч.1 п.6 , ст. 379 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Козівського районного суду від 29 листопада 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (з дня його проголошення).

Повне судове рішення буде складено 23 січня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський