Справа № 559/1787/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Свирида М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: вул.Ковпака, 46, с.Соснівка, Дубенський район Рівненська область) до Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області (адреса: с.Соснівка, Дубенський район Рівненська область) про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2, а саме: земельну ділянку площею 2, 1700 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0155724, реєстраційний № 17224 від 23.12.1998, яка розташована на території Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02 вересня 2002 року померла ОСОБА_2, яка на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя, 18 липня 2002 року, ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла їй на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не було і чого не складалось. Спадщину після смерті ОСОБА_2 вона прийняла своєчасно шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. До маси спадкового майна увійшла земельна ділянка розміром 2, 1700 умовних кадастрових гектарів, згідно отриманого спадкодавцем сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0155724, реєстраційний № 17224 від 23.12.1998, яка розташована на території Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області. Оригінал вказаного сертифіката втрачений. Про його наявність він дізнався від працівників сільської ради. При зверненні в нотаріальну контору оформити право на земельну частку (пай), від нього зажадали оригінал правовстановлюючого документа, однак за його відсутності він позбавлений можливості через нотаріальну контору оформити свої спадкові права, а тому змушений вернутись до суду.

Позивач просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, про що зазначив у позовній заяві.

Представник відповідача, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не зявився. Згідно поданої заяви, просить справу розглядати за відсутності представника Соснівської сільської ради, позовні вимоги визнають (а.с. 17).

Дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 02 вересня 2002 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ГЮ № 111823 (а.с. 3).

18 липня 2002 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла на випадок смерті все своє майно де б воно не було і чого не складалось ОСОБА_1. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області, зареєстровано в реєстрі за № 117 (а.с. 4).

Згідно довідки Дубенського відділу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 0-17-0.22-287/106-17 від 04.08.2017 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2, 1700 га, для ведення особистого селянського господарства, згідно сертифіката серії РВ № 0155724, реєстраційний № 17224 від 23.12.1998 (а.с. 8).

Оригінал сертифікату на право власності на земельну ділянку серії РВ № 0155724 втрачений, про що розміщено оголошення у місцевій газеті «Скриня» № 32(1147) від 10.08.2017 (а.с. 10).

Як зазначено у довідках № 626 від 07.04.2017 та № 977 від 23.08.2017, виданих Соснівською сільською радою, ОСОБА_2, яка померла 02.09.2002, була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з нею проживав ОСОБА_1, який прийняв спадщину шляхом фактичного володіння та управління майном померлої (а.с. 7, 19).

Згідно висновку державного нотаріуса Другої Дубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 № 691/01-16 від 10.08.2017, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку позивачу не видано у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 9).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2не заводилась, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 49546970 від 20.10.2017 та повідомлення державного нотаріуса Другої Дубенської державної нотаріальної контори № 939/01-16 від 21.10.2017 (а.с. 20, 21).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідач позовні вимоги визнав. Реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивач не може.

Згідно п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті неправомірно набула або володіла земельною ділянку площею 2,17 умовних кадастрових гектарів, згідно отриманого сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0155724 від 23.12.1998, в суді не встановлено. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, відповідач позов визнає, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Керуючись: ст. 346, 328, 1217, 1261, 1297 ЦК України 4, 10, 18, 76, 95, 258, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: вул.Ковпака, 46, с.Соснівка, Дубенський район Рівненська область) до Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області (адреса: с.Соснівка, Дубенський район Рівненська область) про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 02.09.2002, право на земельну частку (пай) в розмірі 2,1700 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого ОСОБА_2, серії РВ №0155724, реєстраційний №17224 від 23.12.1998, яка розташована на території Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.01.2018.

Суддя: