Справа № 464/2580/17 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/6736/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - задоволено частково. Зобов'язано стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 квітня 2017 року і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в твердій грошовій сумі 5000 грн. оскільки ОСОБА_4 має мінливий дохід. Вважає рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що ОСОБА_4 представив суду фіктивну довідку про доходи про свою заробітну плату, яка не відповідає дійсності. В даній довідці вказані доходи ОСОБА_4 в період з 1 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року, а позов поданий до суду в квітні 2017 року, довідку ж про доходи представником ОСОБА_4 надано суду у вересні 2017 року. Зазначає, що з 01 квітня 2017 року по 01 жовтня 2017 року відповідач не отримував сталий дохід як директор ТзОВ «Галіція Груп», а отже приховував від суду, що у нього мінливий дохід. Крім цього, судом не було витребувано і не зобов'язано надати інформацію про інші джерела доходу ОСОБА_4

В судове засідання сторони не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що їх інтереси в судовому засіданні захищали представники.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання апеляційної скарги, що аналогічні доводам апеляційної скарги, пояснення представника відповідача - в заперечення скарги, що аналогічні письмовому відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 180, 141, 181, 184, 182 СК України та задовольняючи позов частково, - виходив з того, що сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_3). Неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою, що відповідачем не оспорюється. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. Проте, за правилами ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається лише в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи. Таким чином, відповідач має стабільний дохід. При цьому, позивачкою не доведено обставин, через які суд зміг би прийти до висновку про необхідність визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи всі передбачені статтею 182 СК України обставини, беручи до уваги розмір заробітної плати відповідача, відсутність доказів про наявність у відповідача іншого джерела доходу, а також ту обставину, що відповідач не ухиляється від утримання дитини та систематично надає матеріальну допомогу, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів як 1/4 частку з усіх видів доходу відповідача.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону відповідають лише частково, а тому рішення суду в частині задоволення позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

19.04.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати з ОСОБА_4 аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо після виконання аліментних зобов'язань згідно з частиною четвертою цієї статті один з батьків не виїхав на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договорів про правову допомогу, та залишився або повернувся для постійного проживання в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми встановлюється законодавством. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття. Якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Відповідно, судом першої інстанції без врахування вказаної норми закону, що підлягала до застосування, з власної ініціативи визначено спосіб та розмір стягнення аліментів з відповідача на користь позивача без врахування заявлених позовних вимог, а тому рішення суду в частині задоволення позову частково підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким слід вирішити заявлені позивачем у позовній заяві вимоги.

Окрім наведеної статті Сімейного Кодексу України із норм матеріального закону, що регулюють спірні правовідносини вбачається таке.

За ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Також, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Крім цього, із пояснень осіб, що беруть участь у справі та матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено таке.

Сторони є батьками малолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5, яка народилася у сторін під час їх шлюбу, що тривав з 6.06.2008 року до 1.11.2016 року (свідоцтво про народження дочки сторін Серія НОМЕР_1 від 26.07.2011 року а.с. 5, копії паспортів сторін із даними про реєстрацію місця проживання а.с. 4-6, свідоцтва про зміну імен Серія НОМЕР_2 а.с. 3, рішення про розірвання шлюбу між сторонами від 22.09.2016 року а.с. 101-102, ухвала апеляційного суду Львівської області від 1.11.2016 року по повернення апеляційної скарги а.с. 103).

Донька сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що визнано сторонами.

Позивач заявила про необхідність щомісячно коштів на утримання дитини на звичні потреби у розмірі приблизно 10000 тис. грн.

Позивач ствердила про її зайнятість неповний робочий день без зазначення виду та розміру її доходів. Відповідач заявив через свого представника як у суді першої, так і апеляційної інстанції про його роботу у ТзОВ «Галіція Груп» із мінімальним розміром заробітної плати на місяць протягом усього періоду роботи у Товаристві (довідка про доходи ТзОВ «Галіція Груп» (а.с. 51).

Крім цього, відповідачем представлено ряд чеків на придбання товарів для дітей, оплату послуг з дошкільної освіти, придбання смартфона, а також перерахування ним коштів на рахунок позивача, що свідчить про часткову його участь в утриманні дитини сторін у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, чого позивачем не спростовано (а.с. 52-55). Жодних даних про участь позивача в утриманні дитини після розірвання шлюбу між сторонами, - немає.

Крім цього, позивач, як визнали сторони, на даний час перебуває у іншому зареєстрованому шлюбі та у неї на утриманні перебуває інша дитини віком 1 рік. Відповідач у іншому шлюбі не перебуває та осіб, які б перебували на його утриманні у нього немає.

Зважаючи на вказане, а саме те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття в рівній мірі покладено на обох батьків; те, що відповідач протягом тривалого періоду, зокрема, і з часу розірвання шлюбу між сторонами неналежним чином виконує свій батьківський обов'язок з утримання доньки сторін (доказів протилежного ним не представлено); відсутність даних про доходи позивача; те, що відповідач працює та отримує щомісячні регулярні доходи у вигляді заробітної плати, про яку йшлося; витрати відповідача на дитину сторін у період 2014-2016 року, які свідчать про наявність у відповідача, інших джерел доходів, окрім заробітної плати, зважаючи на те, що його місячні витрати на утримання доньки складають практично розмір мінімальної заробітної плати відповідача, а подекуди і більші такого; щомісячний розмір необхідних коштів на утримання дитини сторін, про який заявила позивач (10000 грн.), який, зважаючи на розмір прожиткового мінімуму на дитину такого віку, що на даний час, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» складає 1860 грн., слід вважати надмірним; те, що на утриманні у відповідача інших осіб немає; те, що позивач одружена вдруге та у неї на утриманні перебуває друга дитини, - колегія суддів вважає, що щомісячний розмір аліментів, необхідних до стягнення з відповідача на користь позивача слід визначити у розмірі 1200 грн., що не буде надмірним, таким, якого не взмозі буде сплачувати відповідач або таким, що порушуватиме права чи інтереси сторін або їх спільної дитини, із врахуванням обставин встановлених судом.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими та таку скаргу слід задовольнити частково.

Рішення суду першої інстанції у частині задоволення позову частково слід скасувати з ухваленням нового рішення, яким слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_6 в розмірі 1200 грн. щомісячно починаючи з 19.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2017 року в частині задоволення позову частково - скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6, який проживає в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8, що проживає в АДРЕСА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1200 грн. щомісячно починаючи з 19.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 31 січня 2018 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра