АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/2176/16-ц 22-ц/774/48/К/18
Справа № 213/2176/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/48/К/18 Мазуренко В.В.
Категорія - 24 (І) Суддя-доповідач - Барильська А.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар - Кислиця І.В.

за участю: представника відповідача Комунального підприємства «Кривбасводоканал» - Силіна Віктора Олександровича,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про визнання неправомірної відмови, дій, зобов'язання скасувати борг, стягнення шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (далі - КП «Кривбасводоканал») про визнання неправомірної відмови, дій, зобов'язання скасувати борг, стягнення шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що в травні 2011 року в її квартирі АДРЕСА_1, встановлений засіб вимірювання витрат холодної води - лічильник крильчастий СВ-15Х та Комунально-житловим підприємством № 20 дозволена його експлуатація зі строком повірки у травні 2014 року.

Отримавши на початку 2015 року повідомлення про необхідність проведення повірки встановленого лічильника води за власний рахунок, вона 13 лютого 2015 року звернулася до відповідача з заявою про проведення повірки лічильника води за рахунок відповідача, але отримала відмову в цьому.

В 2016 році, виявивши несправність лічильника води, 10 березня 2016 року, повторно звернулась до відповідача з приводу ремонту лічильника за рахунок відповідача, однак отримала відмову з повідомленням про те, що її квартирний лічильник знятий з обліку і нарахування за спожиту воду здійснюється за загальними нормами споживання.

Вважаючи, що відповідач неправомірно відмовив їй у здійсненні повірки та ремонту лічильника води за власний рахунок, чим порушив п. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, просила суд визнати неправомірною таку відмову, визнати неправомірними дії відповідача щодо зняття з обліку лічильника з 01.12.2015 року і нарахування плати за постачання холодної води за нормами споживання з 01.09.2015 року в розмірі 456,78 грн., зобов'язати відповідача скасувати борг в розмірі 456,78 грн., а також стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 1050,00 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що суд невірно застосував до врегулювання спірних правовідносин положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, які не регулюють питань ремонту і повірки лічильників. Також зазначила про неврахування судом її доводів про те, що діючим законодавством не передбачено обов'язок власників вимірювальної техніки здійснювати її повірку та ремонт за власний рахунок, що є виключно обов'язком виконавця комунальних послуг, тобто - відповідача у справі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу, відповідач КП «Кривбасводоканал» просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилися, направлені на їх адресу судові повістки повернуті без вручення за закінченням терміну зберігання. Крім того, за засобами телефонного зв'язку позивача та її представника, інформація про які міститься в матеріалах справи, відсутня можливість їх повідомлення судом апеляційної інстанції про розгляд справи, оскільки вказані номери телефонів не діють. Отже, виходячи з вимог ч.1 ст. 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання учасниками судового процесу та їхніми представниками процесуальними правами, ст. 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, рішення Європейського суду з прав людини, в яких наголошується на тому, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, колегія суддів визнає неявку позивача та її представника в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи, й вважає за можливе розглянути справу за даної явки осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 мешкає в квартирі АДРЕСА_1, де встановлений засіб вимірювання витрат холодної води - лічильник № 0225504, строком повірки у травні 2014 року (а.с.13).

13 лютого 2015 та 10 березня 2016 року позивач зверталася до КП «Кривбасводоканал» з заявами про проведення повірки та ремонту лічильника за рахунок відповідача, який надає послуги з водопостачання за місцем її проживання, в чому їй відмовлено та листом № 292 від 18.03.2016 року повідомлено, що встановлений в її квартирі лічильник знятий з обліку, як такий, що не пройшов періодичну повірку, у зв'язку з чим, нарахування оплати отримуваних нею послуг з водопостачання буде здійснюватися за нормами водоспоживання, затвердженими рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.12.2012 року № 367 (а.с. 14-17).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення, оскільки у спірний період до складу тарифів відповідача не було включено послуги з періодичної повірки квартирних приладів обліку води та його ремонту, тому відмова відповідача у періодичній повірці та ремонті лічильника позивача й нарахування позивачу оплати послуг з водопостачання та водовідведення за загальними нормами споживання є правомірними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник у зв'язку з відмовою відповідача у здійсненні повірки та ремонту засобу вимірювання витрат холодної води та нарахування відповідачем оплати за надані комунальні послуги з постачання холодної води та водовідведення за загальними тарифами споживання послуг.

Вирішуючи спір, суд вірно встановив, що спірні відносини виникли між сторонами у зв'язку з наданням та отриманням комунальних послуг з постачання холодної води та водовідведенняй повинні регулюватися положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

У відповідності до п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладається обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Це узгоджується з положеннями ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», відповідно до якої споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Статтею 41 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання за допомогою технічних засобів, що внесені до державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а у разі відсутності таких технічних засобів облік питної води тимчасово здійснюється розрахунковим шляхом згідно з установленими нормами.

Відповідно до п. 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин послуги, з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

При цьому п. 15 Правил передбачено, що засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Пунктом 21 Правил передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.

Статтями 11 та 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», в редакції, що діяла до 31.12.2015 року встановлено, що засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, якщо вони відповідають вимогам щодо точності встановленим для цих засобів у певних умовах експлуатації та пройшли державний метрологічний нагляд. Підприємства, установи, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Матеріалами справи підтверджено, що в квартирі позивача ОСОБА_5 встановлено лічильник холодної води № 0225504, введений в експлуатацію згідно акту від 04.05.2011 року, строком повірки у травні 2014 року (а.с. 13).

Однак, у визначений термін періодична повірка лічильника позивачем виконана не була. Оскільки не повірені засоби обліку до експлуатації не допускаються, лічильник було знято з обліку в базі даних відповідача та нарахування плати за надані послуги було здійснено відповідачем за загальними нормами споживання.

Вперше, з приводу проведення повірки лічильника холодної води позивач звернулася до відповідача тільки 13 лютого 2015 року, тобто після спливу строку його обов'язкової повірки.

01.01.2016 року набув чинності Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VII, згідно ст. 17 якого, періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-. тепло-, газо- і водопостачання.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

З 29.01.2016 року набрала чинності Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.11.2015 року №2868 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) суб'єктам господарювання, які є виконавцями цих послуг», згідно якої встановлено тарифи та послуги з центрального постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до складу яких включені витрати на проведення планових періодичних повірок, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку холодної води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування та опломбування засобів обліку холодної води.

Оскільки витрати понесені виконавцем на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинні були включатися у тариф на послуги з водопостачання та водовідведення, але фактично ці витрати не були включені до тарифу на збут послуг виконавцю жодними попередніми постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 1154 від 15.08.2014 року, № 896 від 26.03.2015 року, які діяли в спірний період, то зобов'язання КП «Кривбасводоканал» на проведення періодичної повірки засобу обліку за свій рахунок перед позивачем станом на день її звернення - в лютому 2015 році, відсутнє, оскільки відсутнє джерело відшкодування підприємству витрат на виконання цих робіт.

Таким чином, саме з 29 січня 2016 року КП «Кривбасводоканал» зобов'язано здійснювати безкоштовну планову періодичну повірку та ремонт квартирних засобів обліку холодної води, у томі числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки тих квартирних пристроїв обліку холодної води, однак за умови, що термін повірки таких засобів настав, починаючи з 29 січня 2016 року. До цього часу планова періодична повірка повинна була здійснюватися за рахунок споживача.

Отже, враховуючи те, що термін повірки лічильника обліку холодної води позивача настав у травні 2014 року й з приводу його періодичної повірки за рахунок відповідача позивач звернулася до нього вперше 13 лютого 2015 року, тобто після спливу строку його періодичної повірки до набрання чинності вищевказаними нормативними актами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо відмови у проведенні періодичної повірки лічильника та його ремонту в лютому 2015 року та в березні 2016 року, а також щодо нарахування позивачу плати за користування послугою з водопостачання за нормами водоспоживання, затвердженим рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.12.2012 року № 367, а не за показаннями лічильника.

У зв'язку з чим, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 щодо перерахування оплати за отримані послуги з водопостачання та водовідведення, а також моральної шкоди, є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідач повинен здійснювати державну повірку її лічильника за власний рахунок правильності висновків першої інстанції не спростовують та суперечать нормам діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства.

Не може погодитися колегія суддів й з доводами апеляційної скарги позивача про невірне застосування судом першої інстанції до врегулювання спірних правовідносин положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, які не регулюють питань ремонту і повірки лічильників, оскільки ці норми чинного законодавства регулюють правовідносини між споживачами та виконавцями/виробниками комунальних послуг, в тому числі послуг з водопостачання та водовідведення, а тому підлягають застосуванню до врегулювання спірних правовідносин разом з іншими нормативно-правовими актами, які регулюють питання повірки та ремонту лічильників, в їх сукупності.

За таких обставин, колегія суду вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задвоолення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 січня 2018 року.

Головуючий:

Судді: