Справа № 461/5026/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/783/4929/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Симця В.І.

за участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

ОСОБА_4, її представників ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» за участю третьої особи Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання недійсним акту Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг»,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг», за участю третьої особи Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання недійсним акту Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг», мотивуючи позовні вимоги наступним. 04.04.2014 року директором ЛМКП «Айсберг» ОСОБА_7 затверджено акт про проведення о 15:00 год. загальних зборів засновників ТзОВ «Агат». Однак, стверджує, що майстри по експлуатації ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не були присутні 04.04.2014 року о 15:00 год. в приміщенні будинку №3 на вул.Городоцькій, а тим паче, на зборах ТзОВ «Агат». Також, на вказаних зборах не був присутнім директор ОСОБА_7. Вказане, на думку позивачки, свідчить про недійсність акту. Незважаючи на те, що між сторонами відсутній спір з приводу визнання акту ЛМКП «Айсберг» недійсним, він може бути використаний третіми особами з метою створення штучних доказів на підтвердження певних обставин, що мають юридичне значення, а відтак, може призвести до порушення права позивачки, як засновника (учасника) загальних зборів ТзОВ «Агат». Крім того, стверджує, що проведення загальних зборів ТзОВ «Агат», директором і засновником (учасником) якого на момент складання цього акту була позивачка, призвело до порушення її прав та законних інтересів в частині усунення від керівництва товариством та виключення зі складу учасників. З урахуванням уточнених позовних вимог просила суд визнати складення та затвердження акту ЛМКП «Айсберг» від 04.04.2014 року «щодо проведення загальних зборів засновників ТзОВ «Агат» в нежитловому приміщенні ТзОВ «Агат» будинку №3 на вул.Городоцькій» неправомірним та скасувати цей акт в судовому порядку.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2017 року позов задоволено.

Визнано акт Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» від 04.04.2014 року «щодо проведення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» в нежитловому приміщенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат»: будинку № 3 на вул. Городоцькій» - недійсним.

Стягнуто з Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що ОСОБА_2 не було залучено до участі у розгляді даної справи, хоча вказаний позов зачіпає законні права та інтереси ОСОБА_2 як особи, яка особисто брала участь у проведенні Загальних зборів учасників ТзОВ «Агат» від 04.04.2014 року, що зафіксовано у тексті вказаного акту. Вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не передбачений законом. Крім цього, вказує, що акт ЛМКП «Айсберг» від 04.04.2014 року, а також обставини, які зафіксовані в оскаржуваному акті, додатково були предметом перевірки Галицьким районним судом м. Львова, рішення якого від 26.11.2015 року залишено без змін ухвалою апеляційного суду від 03.02.2016 року. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд Львівської області здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі. Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. ОСОБА_4 та її представники ОСОБА_5, ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги заперечили, вважають, що права апелянта оскаржуваним рішенням не порушено.

Інші учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому їх неявка відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, районний суд виходив з того, що оскаржуваний акт, який складений в спосіб, що не відповідає вимогам закону, порушує право позивачки, як директора та засновника ТзОВ «Агат» на здійснення господарської діяльності, відтак, такий слід визнати недійсним.

Проте повністю з такими висновками суду погодитись не можна.

Судом встановлено, що позивачка була співзасновником (учасником) ТзОВ «Агат» із часткою в статутному фонді у розмірі 48,00 %. Власником частки у розмірі 52,00 % є ОСОБА_2

26 квітня 2016 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ТзОВ «Агат».

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обовязки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Як убачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_4 обґрунтовувала його тим, що оспорюваний нею акт, засвідчує проведення 04 квітня 2014 року загальних зборів засновників ТзОВ «Агат». Однак даний акт є недійсним.

17 жовтня 2016 року на адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про залучення ОСОБА_10 до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача. Клопотання мотивовано тим, що 04 квітня 2014 року були проведені загальні збори учасників ТзОВ «Агат», дійсність яких оскаржувалась позивачкою. Постановою Вищого господарського суду України від 30 червня 2015 року у справі № 914/3339/14 рішення господарського суду Львівської області від 28 листопада 2014 року, яким в задоволенні позову відмовлено, залишено в силі, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26 березня 2015 року скасовано. Даному акту, як доказу по справі судами надано відповідну оцінку. Враховуючи наведене, заявник просив залучити ОСОБА_10 до участі в розгляді цивільної справи. Дане клопотання судом не розглянуто, відповідної ухвали не постановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та обовязки апелянта, як одного із двох співзасновників (учасників) ТзОВ «Агат», та учасника спірних загальних зборів засновників ТзОВ «Агат», які відбулися 04 квітня 2014 року, проте така не була залучена до участі у справі, незважаючи на подане нею клопотання.

Як було зазначено в ч. 4 ст. 174 ЦПК України (в редакції 2004 року) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

08 червня 2017 року від відповідача надійшла заява про визнання позову, яка судом врахована під час ухвалення рішення.

Проте, з огляду на викладене, визнання позову також порушує інтереси ОСОБА_10, оскільки напряму торкається її як співзасновника ТзОВ «Агат» та особи, яка була присутня на зборах, що засвідчено оспорюваним актом.

Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що під час апеляційного розгляду встановлено обставини, які є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення суду, та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову.

При цьому колегія суддів також виходить з того, що оскільки оскаржуваний акт є одним із доказів під час вирішення спору про визнання недійсним рішення вищого органу управління юридичної особи ТзОВ «Агат», якому мала бути надана, а як убачається з тексту судового рішення по справі № 914/3339/14 була надана відповідна оцінка, відповідно до положень ст. 43 ГПК України (в редакції чинній на час прийняття судових рішень), такий не може бути самостійно оскарженим в межах іншого провадження.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2017 року скасувати та постановити нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» за участю третьої особи Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання недійсним акту Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 25.06.2018р.

Головуючий

Судді: