Постанова

Іменем України

06 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 185/9180/15-ц

провадження № 61-3139св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» Білої Ірини Володимирівни,

відповідач: - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» Білої Ірини Володимирівни на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі судді

Болдирєвої У. М. від 11 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Прозорової М. Л., Максюти Ж. І., Макарова М. О. від 26 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

21 серпня 2015 року публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Банк» (далі - ПАТ «Укрбізнесбанк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 24 вересня 2013 року між банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 149 000 грн строком до

23 вересня 2016 року зі сплатою 15% річних та 0,43% щомісячної комісії. Позичальник неналежним чином виконував умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 05 серпня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 111 334 грн 11 коп., з яких: заборгованість по кредиту -

108 127 грн 62 коп., заборгованість за процентами - 1 925 грн 09 коп., заборгованість зі сплати комісії - 1 281 грн 40 коп.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 24 вересня 2013 року у розмірі 111 334 грн 11 коп.

Заочним рішенням Павлгорадського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Укрбізнесбанк» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних доказів: копії кредитного договору, копій договорів про забезпечення кредитного зобов'язання, заяви про видачу кредиту, доказів сплати кредиту, які б свідчили про кредитні зобов'язання відповідача перед банком.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня

2016 року заочне рішення Павлгорадського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2015 року залишене без змін. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого суду.

06 вересня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію

ПАТ «Укрбізнесбанк», в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано відсутність можливості банку надати примірник укладеного з відповідачем кредитного договору у зв'язку з тим, що зазначені документи фактично знаходяться у приміщенні головного офісу банку у м. Донецьку, де проводиться антитерористична операція. Зазначений факт є загальновідомим та не потребує доказування в силу положень ЦПК України. Вважає, що виписки банку по особовому рахунку та відомості з автоматизованої банківської системи підтверджують кредитні правовідносини.

Відзиву до касаційної скарги не надходило.

16 вересня 2016 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 грудня 2016 року справу за позовом ПАТ «Укрбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» Білої І. В. до

ОСОБА_5 призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

(далі - ЦПК України), що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

19 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять його умови. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК Українипорушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Вимоги статей 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи) зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи).

Відповідно до статті 57 ЦПК України(в редакції, чинній на момент розгляду справи), доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Обґрунтованість підстав звернення до суду із позовом до ОСОБА_5про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема наявність між банком та ОСОБА_5 кредитних відносин на підставі кредитного договору № КСПДФ/1015357.1 від 24 вересня 2013 року, обставини видачі кредитних коштів відповідачуу розмірі 149 000 грн строком до 23 вересня 2016 року зі сплатою 15% річних, внесення позичальником платежів на погашення кредиту, неналежність виконання кредитних зобов'язань боржником, позивач доводив випискою по особовому рахунку ОСОБА_5, роздруківкою з автоматизованої банківської системи «Скрудж-3» та довідкою про заборгованість станом на 05 серпня 2015 року.

Позивач зазначав, що позбавлений можливості надати суду примірник кредитного договору з додатковими угодами до нього, а також договори, укладені з відповідачем для забезпечення виконання кредитних зобов'язань (договори іпотеки/застави/поруки тощо) у зв'язку з тим, що вказані документи фактично знаходяться в приміщенні головного офісу банку за юридичною адресою: м. Донецьк, вул. Артема, 125, тобто в населеному пункті, де здійснюється антитерористична операція відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року за № 405/2014.

Крім того, 13 березня 2015 року невстановленими озброєними особами було здійснено незаконне зайняття приміщення банку за вищевказаною адресою, та незаконне заволодіння майном, коштами та документами банку, про що Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації було подано заяву до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області. Відомості про правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2015 року та відкрито кримінальне провадження№ 0000287.

Ухвалу Павлгорадського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року про витребування доказів у ОСОБА_5 відповідачем не виконано. У судове засідання остання не з'являлась.

Вирішуючи спір, суди не звернули уваги на те, що позивач надав наявні в нього докази на підтвердження своїх вимог, і такі докази відповідачем не спростовані, та підлягали оцінці судом за правилами статті 212 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи).

При оцінці доказів судами не враховано, що банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведеннябанком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов'язкових реквізитів.

У порушення вимог ст. ст. 57-60, 137, 177, 179, 185, 212-215, 303 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи) суди не дослідили належним чином подані позивачем докази, не встановили фактичні обставини справи, не врахували доводів банку щодо наявності кримінального провадження, порушеного за фактом незаконного заволодіння майном, коштами та документами банку в приміщенні головного офісу за юридичною адресою: м. Донецьк, вул. Артема, 125, не врахували що офіційним місцезнаходженням ПАТ «Укрбізнесбанк» є адреса, що знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, та дійшли передчасного висновку про недоведеність позову.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, коли суд не дослідив зібрані у справі докази.

З урахуванням викладеного, рішення судів підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України.

При новому розгляді справи суду необхідно об'єктивно дослідити наявні у справі докази в сукупності з іншими доказами у справі, надати оцінку як доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» Білої Ірини Володимирівни задовольнити частково.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк», , судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 336 грн 01 коп.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк