провадження №6/243/34/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2018 року Слов′янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

за участю

секретаря судового засідання Мирошниченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 міста Слов′янська Донецької області заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду, -

представники учасників справи:

від стягувача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 (ордер серії АА №066257).

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 виклад позиції сторін у справі.

У грудні 2017 року до суду звернулась ОСОБА_1 з заявою про розстрочку виконання рішення суду за рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, обґрунтувавши свої вимоги тим, що рішенням Словянського міськрайонного суду від 23.09.2016 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Донецької області від 25.04.2017 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 грошову компенсація ю розмірі 48536 грн. 74 коп., які вона бажає добровільно сплачувати, однак у звязку з фінансовими труднощами, просить про розстрочку виконання рішення суду. На даний час вона знаходиться у декретній відпустці. У неї на утриманні знаходяться дві малолітні дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 - їх спільний з позивачем син та ОСОБА_6 04.12.2016 року її донька. Державної допомоги не вистачає на годування дітей і присуджену суму вона не має фізичної можливості сплатити відразу. Стягнення боргу призведе к негативним наслідкам - не можливістю утримувати малолітніх дітей.

У звязку з чим, просить суд про розстрочку виконання рішення суду протягом двох років, а саме в сумі 2022, 36 грн. - щомісячно на протязі 24 місяців, починаючи з 01.01.2018 року.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_7, що діє на підставі ордеру серія АА №116713 в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суду не повідомили.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 подано відзив від 09.01.2018 року, відповідно до якого останній зазначив, що доводи заявниці про неможливість виконати рішення суду відразу не відповідають дійсності, оскільки на її користь на утримання їх спільної дитини ОСОБА_2 сплачує регулярно аліменти, заявниця отримує державну допомогу на утримання дітей, крім того ОСОБА_1 на теперішній час спільно мешкає з іншим чоловіком, який утримує сімю. Окрім того, за ОСОБА_1 було визнано право власності на автомобіль ДЕО ЛАНОС, який в натурі знаходиться у заявниці у володінні та користуванні, на який було накладено арешт у виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 грошової компенсації у розмірі 48536 грн. 74 коп. Вважає, що звертаючись з даною заявою ОСОБА_1 бажає уникнути реалізацію даного автомобілю У звязку з чим, просить суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_8

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі не проводилися.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що рішенням Словянського міськрайонного суду від 23.09.2016 року Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ спільного майна - задоволено частково. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна задоволено частково. Визнано автомобіль ЗАЗ ОСОБА_9 д/з АН 2038 СО; 4 колеса з літньою гумою та титановими дисками; крісло для перевезення дітей; кухонний комбайн та комп'ютерний стіл - спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на автомобіль ЗАЗ ОСОБА_9 д/з АН 2038 СО; 4 колеса з літньою гумою та титановими дисками; крісло для перевезення дітей. Визнано за ОСОБА_2, право власності на компютерний стіл та кухонний комбайн. Стягнуто з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2, грошову компенсацію, у розмірі 49 753 грн. 50 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Донецької області від 25.04.2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2016 року в частині відмови поділу компютеру «LG» та ноутбуку «Asus» скасовано, в частині стягнення грошової компенсації змінено. Визнаноза ОСОБА_2 право власності на компютер «LG» та ноутбук «Asus». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості майна в сумі 48536 грн. 74 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1246 грн. 30 коп. В іншій частині рішення залишити без змін.

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_5, серія І-НО №229874 та свідоцтва про народження ОСОБА_6, серія І-БК №526990 їх матірю є ОСОБА_1.

V. Оцінка Суду.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення суду, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17.10.2014 № 1, судам розяснено, що при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, визначаючи межі перебігу таких строків, слід виходити, що перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25 березня 1999 року).

Таким чином, згідно зі статтею 6 Конвенції виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження. У зв'язку із цим під час розгляду питань про відстрочку, розстрочку, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, а також під час розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби судам необхідно дотримуватися вимог Конвенції щодо виконання судового рішення упродовж розумного строку (справи "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року, "Ромашов проти України" від 27 липня 2004 року, "Дубенко проти України" від 11 січня 2005 року, "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та інші).

В узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року зазначено, що стаття 373 ЦПК не повязує суд зі згодою сторони на вжиття передбачених законом заходів.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (ступінь вини відповідача у виникненні спору, щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан,стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно до ст. 33 Закону України Про виконавче провадження, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26 грудня 2003 року, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд вважає, що заявник на підтвердження вимог про надання розстрочки не навів обставини, що ускладнюють виконання судового рішення, а також не надав суду доказів існування обставин, які роблять неможливим виконання даного судового рішення та будь-яких виключних обставин для розстрочки виконання рішення, тому обставини, на які посилається заявник не можуть бути підставою для надання розстрочки виконання рішення, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду відмовити, у звязку з відсутністю підстав.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня її проголошення, або в порядку п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_10