Справа № 577/2460/18
Провадження № 2/577/1010/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

Конотопський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Семенюк І.М.

за участю секретаря судового засідання Кузнєцової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Печерський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню в розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочки за період з 04.02.2016 р. по 31.12.2017 р. в сумі 13 563 грн. 47 коп. Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Конотопського міськрайонного суду від 17.10.2016 р. стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньок Софії, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Єлизавети, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця до їх повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.02.2016 року. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист, який предявлено до виконання до ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції. У звязку з несплатою відповідачем аліментів станом на 31.12.2017 року утворилася заборгованість, яка склала 50 542 гривень 37 копійок. Розмір пені складає з 04.02.2016 р. по 31.12.2017 р. - 13 563 грн. 47 коп., яку просить стягнути з відповідача на її користь.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала пояснення на відзив, де вказує, що твердження відповідача є безпідставними та юридично необґрунтованими, а тому просить свої позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав клопотання, в якому просить справу розглянути без його участі. Надав відзив на позов, де вказує, що позовні вимоги визнає частково , а саме, просить застосувати позовну давність за період з 04 лютого 2016 року по 07 червня 2017 року в звязку з тим, що позивач з вимогою стягнення неустойки (пені) звернулася до суду тільки 07.06.2018 року, вважає, що період, за який позивач має право звернутися до суду із вимогою про стягнення неустойки (пені) є з 08.06.2017 року по 07.06.2018 року і згідно з його розрахунком за вказаний рік розмір пені становить 2 244 гривні 55 копійок. Крім того, зазначає, що строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 ч.9 , ч. 11 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», обчислюється з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання. Виконавчий документ позивачем предявлено для виконання, до Печерського РВ ДВС м. Києва лише 13.11.2017 р., а тому, вимоги позивача про стягнення неустойки за період з 04.02.2016р. по 17.10.2016 р. є необґрунтованими та незаконними. Просить позов задовольнити частково, в розмірі 2244 гривні 55 копійок, якому він визнає позов і за період з 08 червня 2017 по 07 червня 2018 року. До того ж вказує, що між ним та позивачем розірвано шлюб в 2011 році, але він не відмовлявся від виконання своїх батьківських обовязків, постійно навідував дітей, купував їм одяг та забезпечував всім необхідним, неодноразово брав їх на відпочинок, окрім того, щомісячно надавав грошові кошти, для належного матеріального забезпечення дітей. Позивач, натомість, перешкоджала йому у його правах як батька бачитись з дітьми та приймати участь у їх вихованні, тому він був змушений звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі батька у вихованні дітей. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2015 року позов було задоволено частково та встановлено час спілкування з дітьми. Однак, ОСОБА_1 не виконувала дане рішення в повному обсязі, що підтверджується ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 07.07.2016 р., що свідчить про те, що позивач навмисно перешкоджає йому спілкуватися з дітьми, а його намагається звинувачувати у несвоєчасній сплаті аліментів.( а.с.43-49)

Представник Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На запит суду надав копію виконавчого провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі та матеріали виконавчого провадження, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З представлених позивачем доказів вбачається, що 4 листопада 2016 року ОСОБА_1 в Конотопському міськрайонному суді Сумської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньок Софії, ІНФОРМАЦІЯ_3 та Єлизавети, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця до їх повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.02.2016 р (а.с. 4), відповідно до розрахунку Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві заборгованість по аліментам станом на 03 березня 2018 року становить 179 грн. 96 коп.(а.с.5), відповідно до розрахунку за період з 04.02.2016 р. по 31.12.2017 р. розмір пені складає 13 563 грн. 47 коп. ( а.с.6) .

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2016 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньок Софії, ІНФОРМАЦІЯ_3 та Єлизавети, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця до їх повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.02.2016 р. в звязку з чим за заявою ОСОБА_1, поданою 06 листопада 2017 року до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві 13 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження.

З вказаних доказів встановлено, що позивачка, отримавши 4 листопада 2016 року в Конотопському міськрайонному суді виконавчий лист, звернулася до виконавчої служби не відразу, як отримала виконавчий лист, а тільки 06 листопада 2017 року, виконавче провадження відкрито 13 листопада 2017 року.

Згідно вимог позивача, вона прохає стягнути неустойку за період з 04.02.2016 року по 31.12.17 року, а у відповідності до заперечень відповідача, він визнає період, з якого слід стягувати неустойку з 08.06.2017 року до 07.06.2018 року , до часу звернення до суду, а щодо решти часу , з 04.02.2016 до 07.06.2017 просить відмовити, застосувавши позовну давність.

Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені , але не більше 100 відсотків заборгованості.

Тобто , вказане положення закону має застосовуватися лише при наявності вини особи. І про таке свідчить судова практика, яка склалася з приводу виникнення таких правовідносин, на що наголошувалося і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р.

З встановленого судом вбачається , що відсутні підстави для стягнення пені з відповідача за період з 04 лютого 2016 року, оскільки позивач звернула до виконання витконачий лист лише 06 листопада 2017 року, виконавче провадження відкрито 13 листопада 2017 року, тобто зі сплином часу один рік.

І з цих підстав суд не погоджується з доводами позивача, що саме з 04 лютого 2016 року по 05 листопада 2017 року слід нараховувати неустойку. Крім того, позивачем не представлено суду доказів про несплату аліментів відповідачем до червня 2017 року.

Суд не погоджується і з доводами відповідача про необхідність застосування позовної давності щодо стягнення пені з 04 лютого 2016 року до 07 червня 2017 року і його клопотання про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню судом , оскільки на вказані правовідносини не поширюються норми ЦК України про позовну давність.

Таким чином, як вбачається з позиції сторін, то за період, за який нараховує пеню позивач і за цей період не підлягає стягненню неустойка, не співпадає з періодом , за який згодний сплачувати неустойку відповідач , а позивач за визнаний період неустойку не прохає стягнути, хоча загалом позовні вимоги підтримує, тому суд вважає за необхідне прийняти визнання позову з боку відповідача у визнаній ним частині позову та за визнаний ним період, починаючи з 08 червня 2017 року і до 31 грудня 2017 року , до часу, до якого прохає позивач, оскільки , у відповідності до ст. 13 , якою закріплено принцип диспозитивність, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи .

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та вимоги ч.1 ст.196 СК України, суд приходить до висновку що пеня, яка нарахована позивачем за період, який заявлений у позові про заборгованість по сплаті аліментів з 04 лютого 2016 року до 07 червня 2017 року не може бути стягнута з відповідача, оскільки заборгованість по аліментам, що утворилася за той період , не є заборгованістю, яка виникла саме з вини відповідача, що достеменно встановлено під час судового розгляду, і задовольняє позов частково, за період з 08 червня 2017 року і до 31 грудня 2017 року .

Як вбачається з розрахунку державного виконавця, (а.с. 5), заборгованість відповідача по аліментам за період з червня 2017 року до 31 грудня 2017 року становить 13728 гривень 96 копійок .

Виходячи із суми заборгованості по аліментам за період з 8 червня 2017 року до 31 грудня 2017 року сума пені складає 1290 гривень 02 копійки.

В той же час, відповідачем у відзиві на позов від 21 вересня 2018 року суду не представлено розрахунок пені з 08 червня 2017 року до 31 грудня 2017 року і в цьому ж відзиві на позов він визнає розмір неустойки в сумі 2244 гривні 55 копійок, а в своїй заяві від 19 жовтня 2018 року про розгляд справи без його участі зазначає, що визнає позов частково , посилаючись на викладене у відзиві від 21 вересня 2018 року.

Враховуючи, такі обставини, виходячи з того, що визнання позову відповідачем у зазначеній частині не суперечить інтересам інших осіб, то суд , з урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини і щодо якої батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, дійшов висновку про задоволення позову частково в розмірі 2 244 гривні 55 копійок.

В решті позовних вимог позивачу слід відмовити, виходячи з обгрунтування, наведеного вище.

Судовий збір на відповідача слід покласти в розмірі, пропорційно задоволеним вимогам, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12,81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6/2, кв.50, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП НОМЕР_2) пеню за період з 08 червня 2017 року по 31 грудня 2017 року в розмірі 2244 (дві тисячі двісті сорок чотири) гривні 55 коп у звязку з простроченням сплати аліментів, стягуваних за рішенням Конотопського міськрайонного суду від 17 жовтня 2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6/2, кв.50, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 116 грн. 63 коп .на рахунок отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2018 року.

Суддя Семенюк І. М.