"16" січня 2018 р. Справа № 363/4363/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

за участі секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Вишгород скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 03.07.2017 року щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа виданого 16.03.2017 року Вишгородським районним судом Київської області по цивільній справі №363/3593/16-ц; скасування повідомлення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 03.07.2017 року щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа виданого 16.03.2017 року Вишгородським районним судом Київської області по цивільній справі №363/3593/16-ц; зобовязання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа виданого 16.03.2017 року Вишгородським районним судом Київської області по цивільній справі №363/3593/16-ц.

Обґрунтовуючи скаргу тим, що на виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05.12.2016 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток у вигляді втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 27 832 грн. 59 коп., оплату послуг експерта автотоварознавця у розмірі 400 грн., а всього стягнути 28 232 грн. 59 коп. ОСОБА_1 з метою примусового виконання рішення суду, 27.06.2017 року направив на адресу відділу Шевченківського ВДВС м. Дніпра виконавчий лист №363/3593/16-ц. 27.10.2017 року скаржник отримав повідомлення державного виконавця Мойсеєнка О.О. від 03.07.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, на підставі відсутності у виконавчому документі РНОКПП (податкового номеру) боржника. ОСОБА_1 вважає, що державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 при винесені повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, порушив вимоги законодавства та діяв неправомірно.

Ухвалою суду від 10.11.2017 року прийнято до розгляду скаргу та призначено розгляд на 14 годину 10 хвилин 17.11.2017 року.

Стягувач та його представник в судове засідання 17.11.2017 року не зявились, про день та час розгляду скарги повідомлялись належним чином. Представник скаржника надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні скарги наполягають та підтримують в повному обсязі.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 в судове зсідання, яке призначене на 17.11.2017 року не зявився, що слугувало відкладенням розгляду скарги на 16.01.2018 року, оскільки відсутні докази про належне повідомлення. Однак, в судове засідання 16.01.2018 року державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, не зявився про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином причини неявки суду невідомі.

Відповідності до приписів статті 386 ЦПК України неявка сторін повідомлених належним чином, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши письмові матеріали скарги, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.383 ЦПК України передбачено, що скаргу необхідно подати до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав чи свобод.

Заявником зазначено, що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 03.07.2017 року, отримано лише 27.10.2017 року, що підтверджується роздруківкою з сайту «УкрПошта» щодо відстеження вручення рекомендованих листів, таким чином 10-денний термін на оскарження ОСОБА_1 не пропущено, оскільки скаргу направлено до суду 02.11.2017 року, тому суд вважає, що скарга подана до суду у визначені законодавством строки.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 03.07.2017 року, державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, розглянувши заяву щодо примусового виконання виконавчого листа №363/3593/16-ц виданого 16.03.2017 року Вишгородським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 28 232,59 грн., керуючись п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», повернув виконавчий документ без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній РНОКПП боржника.

Згідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», на момент винесення рішення суду, а саме ч.1 ст.4 у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк предявлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків), місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, визначено вичерпний перелік підстав повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»; запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Отже, враховуючи положення ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» в переліку підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, підстави відсутності РНОКПП боржника, немає.

Крім того, згідно п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, 03.07.2017 року при винесенні повідомлення державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, на підставі відсутності РНОКПП боржника, є безпідставним, оскільки дану інформацію державний виконавець має право отримати у процесі здійснення виконавчого провадження на підставі ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки, представниками Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на адресу суду будь-яких заперечень з приводу поданої скарги надано не було; також не було заявлено будь-яких клопотань щодо надання, витребування та долучення документів, як доказів по справі, судом вирішується питання щодо заявлених вимог на підставі наданих до суду документів.

Таким чином, суд вважає, заявлені вимоги є обґрунтованими, оскільки у відповідності до ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання передбачених ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» не вбачається.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1, 4, 18, 26, 37 Законом України «Про виконавче провадження», статтями 4, 12, 13, 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 03.07.2017 року щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа виданого 16.03.2017 року Вишгородським районним судом Київської області по цивільній справі №363/3593/16-ц.

Скасувати повідомлення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 03.07.2017 року щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа виданого 16.03.2017 року Вишгородським районним судом Київської області по цивільній справі №363/3593/16-ц.

Зобовязати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа виданого 16.03.2017 року Вишгородським районним судом Київської області по цивільній справі №363/3593/16-ц.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Д. Рудюк