Справа № 473/4384/17
РІШЕННЯ

іменем України

"19" січня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 26 травня 2017 року на спадкове майно, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :09:024:0002 площею 1000 кв.м., розташовану за адресою Миколаївська область м. Вознесенськ, вул. Піщана 171 та земельну ділянку кадастровий номер :09:024:0003 площею 3045 кв.м., розташовану за адресою Миколаївська область м. Вознесенськ вул. Піщана 171.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що 26 травня 2017 року помер її батько ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася на спадщина до складу якої входить житловий будинок № 171 по вул. Піщана в м. Вознесенську, земельна ділянка площею 3045 кв.м., що надана для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка площею 1000 кв.м., яка була надана для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд.

Спадкоємцями за заповітом після смерті батька є позивачка та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Позивачу 18 грудня 2017 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №171 по вул. Піщана в м. Вознесенську. Однак на земельні ділянки, що надані для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину, оскільки в Державний актах, що посвідчують право власності спадкодавця на земельні ділянки адреса розташування земельних ділянок вказана м. Вознесенськ, Миколаївської області вул. Пісчана 121, тоді як такої адреси у м. Вознесенську не має, а є вулиця під назвою Піщана. Враховуючи помилки, що не дають можливості видати свідоцтва про право на спадщину, нотаріус рекомендувала з даного питання звернутися до суду.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 не з'явилися, на адресу суду надали заяви, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 міська рада Миколаївської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав відзив, в якому просив розгляд справи здійснювати без участі представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, на адресу суду надіслали відзив, в якому просили розгляд справи здійснювати без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що 26 травня 2017 року в м. Вознесенську Миколаївської області помер ОСОБА_5. (свідоцтво про смерть а.с.9).

На випадок смерті ОСОБА_5 склав заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області 11 березня 2016 року. Згідно заповіту спадкоємцями після його смерті є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 в рівних частках кожна (по 1/3 частці).

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. (а.с.12)

18 грудня 2017 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області було видано позивачу ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Піщана 171. (а.с.12) Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.12.2017 року. (а.с.13)

Однак нотаріусом було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що надана для обслуговування житлового будинку, та земельну ділянку, що надана для ведення особистого селянського господарства у зв'язку з тим, що в Державних актах на земельну ділянку серії ЯГ №617290 і ЯГ №617289 є помилки в написанні адреси розташування земельних ділянок, а саме зазначено м. Вознесенськ, Миколаївська область, вул. Пісчана 121, тоді як правильна назва вулиці Піщана. (довідка роз'яснення нотаріуса а.с.25).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так в судовому засіданні було встановлено, що померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №617289, що був виданий 10 липня 2007 року ОСОБА_4 міською радою, належала земельна ділянка площею 1000 кв.м. , розташована за адресою м. Вознесенськ, вул. Пісчана 121 та надана для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд. Також померлому ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 617290, що був виданий 10 липня 2007 року ОСОБА_4 міською радою належала земельна ділянка площею 3045 кв.м., , яка розташована за адресою м. Вознесенськ, вул Пісчана 121 та надана для ведення особистого селянського господарства. (а.с.20-23).

Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Миколаївської області №63 від 27.02.2009 року була змінена адреса житлового будинку та земельної ділянки по вул. Піщана №121 на вулицю Піщана 171 в м. Вознесенську. (а.с.24)

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відтак зазначена норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушене право повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України.

Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Так, відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі цивільні права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів, одним з яких є спадкування.

Згідно положень ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч.1 ст.1225 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом ( ч.3 ст.1225 ЦК України).

Крім того, пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» також передбачено, що правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

На підставі викладеного та з врахуванням неможливості оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, та те, що на сьогоднішній день виправити помилки, що були допущені при видачі померлому ОСОБА_5 державних актів на право власності на земельні ділянки, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Судові витрати, які складаються з судового збору були сплачені при подачі позову та позивач не має наміру вимагати їх відшкодування з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 26 травня 2017 року на спадкове майно, а саме:

земельну ділянку кадастровий номер :09:024:0002 площею 1000 кв.м., розташовану за адресою Миколаївська область м. Вознесенськ, вул. Піщана 171 надану для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд;

земельну ділянку кадастровий номер :09:024:0003 площею 3045 кв.м., розташовану за адресою Миколаївська область м. Вознесенськ вул. Піщана 171, надану для ведення особистого селянського господарства..

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар