Справа № 175/1371/17
Провадження № 2/175/571/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2018 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який в липні 2017 року уточнила та просила постановити рішення який позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до його доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначити її, ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітньою.

Адвокат позивачки за договором про надання правової допомоги Гордієвич А.О. надав суду заяву про розгляд справи без його та позивачки участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надав суду нотаріально посвідчену заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову про позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та просив розглядати справу без його участі (а.с.27).

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 12 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №9, батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3, а матір'ю ОСОБА_5 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року мати дитини ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим Відділом реєстрації смерті в місті Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції (а.с.5).

Дитина проживає з бабусею ОСОБА_1 (позивачка по справі) та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні. Батько з дитиною не проживає, не цікавиться життям та здоров'ям дівчинки, тривалий час нехтує своїми обов'язками з виховання та утримання дитини, не приймає участі у підготовці до самостійного життя, не здійснює відносно дитини належного батьківського піклування, не цікавиться досягненнями доньки ОСОБА_2. Бабуся ОСОБА_1 повністю опікується про дитину, займається її вихованням, розвитком та матеріально забезпечує її всім необхідним. Відповідач взагалі не надає фінансової допомоги на утримання дитини, яка потребує належного рівня життя та гідного фінансового забезпечення на харчування, отяг та інші речі вжитку. Встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з бабусею мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Дівчинка забезпечена гідними умовами проживання та гармонійною оточуючою атмосферою.

Згідно висновку, Служба у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні його дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування доньки, а з боку ОСОБА_1 ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні онучки з батьком та прийманні ним участі у вихованні, вище викладені обставини свідчать про небажання ОСОБА_3 виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом.

У відповідності з принципами Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, які виходячи з ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства: дитина для повного та гармонійного розвитку її особи потребує любові і розумі Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батька усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судом законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, коли вони своєю винною поведінкою, свідомо нехтують своїми обов'язками та інтересами дитини, не піклуються про її фізичний і духові розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя.

Зазначене свідчить про те, що відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків. Оскільки встановлено, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, самоухилився від виховання та матеріального забезпечення дитини, не піклується про життя та здоров'я своєї доньки, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги ОСОБА_1 повністю, та позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 в частині призначення її опікуном над дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу.

За приписами ст. 243 СК України піклування встановлюється над дітьми, позбавленими батьківського піклування , над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Статтею 59 ЦК України визначено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування.

Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України,Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року № 34/166/131/88, органи опіки та піклування відповідно до покладених на них завдань та розподілу повноважень між структурними підрозділами відповідних управлінь і відділів місцевої державної адміністрації вирішують питання про встановлення і припинення опіки та піклування та приймають рішення про встановлення опіки (піклування) та призначення опікуна (піклувальника).

В справі відсутнє рішення органу опіки та піклування про встановлення опіки (піклування) та призначення опікуна (піклувальника), а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 640 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, 6, 7, 15, 17-19, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76, 141, 263-266 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1, батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1 судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.