Ухвала

Іменем України

15 січня 2018 року

м. Київ

справа № 369/1546/17

провадження № 61-1119 ск 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2017 року у складі судді Волчка А. Я. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2017 року у складі суддів Голуб С. А., Верланова С. М., Таргоній Д. О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява обґрунтовувалася тим, що 11 січня 2016 року в м. Києві по проспекту Валерія Лобановського сталась дорожньо-транспортна пригода за участі водіїв автомобіля марки«Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 08 квітня 2016 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 була застрахована на підставі полісу №АЕ/6101807 від 01 січня 2016 року в Товаристві з додатковою відповідальністю «СК «Київ Ре». За умовами полісу передбачено відшкодування шкоди, завданої майну третіх осіб в межах страхової суми, розмір якої становить 50 000 гривень на одну особу, а розмір франшизи складає 1000 гривень.

У страховій справі на підставі висновку № 3 експертного авто-товарознавчого дослідження про оцінку майна і визначення вартості матеріального збитку від 08 лютого 2016 року, виконаного експертом Барболюком B. C., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1, становить 205 074,98 гривень, а розмір матеріальних збитків, завданих автомобілю марки «RenaultKangoo», д.н.з. НОМЕР_1, складає 125 005,01 гривень.

Товариство з додатковою відповідальністю «СК «Київ Ре» перерахувало на картковий рахунок позивача страхове відшкодування на загальну суму 49 000 гривень.

Загальна сума матеріального збитку, завданого відповідачем в результаті дорожньо-транспортної пригоди з врахуванням суми, сплаченої Товариством з додатковою відповідальністю «СК «Київ Ре», складає 76 005,01 гривень, яку позивач й просила суд першої інстанції стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2017 року, позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди у розмірі 76 005,01 гривень. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертної статті 394 ЦПК України, зокрема, у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно із пунктом 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Зазначена правова позиція сформульована в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року № 6-691цс15.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, установивши, що дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, сталася з вини відповідача, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зробив вірний й обґрунтований висновок щодо стягнення суми майнового відшкодування в розмірі 76 005,01 гривень, що становить суму майнового збитку без врахування суми страхового відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зміст касаційної скарги свідчить, що в ній наявні доводи щодо зміни судом касаційної інстанції оцінки доказів, досліджених судами першої та апеляційної інстанції. Отже, скарга є очевидно необґрунтованою, правильне застосовування норм права є беззаперечним, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2017 року у складі судді Волчка А. Я. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2017 року у складі суддів Голуб С. А., Верланова С. М., Таргоній Д. О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик