АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 686/7400/17
Провадження № 22-ц/792/72/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар - Лапко Ю.В.,

за участю: апелянта - ОСОБА_1,

представника апелянта - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/7400/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2017 року (суддя Мазурок О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_5 про стягнення коштів,

встановила:

В квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 4500 доларів США, що еквівалентно 121365грн., а також борг у розмірі 5000 Євро, що еквівалентно 143350грн., три проценти річних - 38907,79 грн., проценти за користування коштами - 193439,10 грн., а всього 497061,89 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в 2012 року він позичив ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які перебували у шлюбі, для потреб сім'ї, грошові кошти в розмірі 5000 доларів США та 5000 Євро, на строк до липня 2012 року. Відповідачами зобов'язання належним чином не виконано, оскільки борг повернуто частково, а саме 12 травня 2014 року ОСОБА_5 повернуто 300 доларів США, 09 липня 2015 року ОСОБА_3 повернуто 200 доларів США. Оскільки не виконано грошове зобов'язання з повернення суми позики, позивач має право на отримання від позичальника процентів від суми позики до моменту виконання укладеного договору позики. Оскільки розмір та порядок отримання процентів за договором позики не були встановлені договором, то позивач визначив розмір процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України підлягають стягненню також при проценти річних від суми заборгованості.

_____________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції - Мазурок О.В.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія : 27

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2017 року прийнято відмову від позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення позики та провадження у справі закрито.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2017 року ОСОБА_5 залучено до участі у справі в якості третьої особибез самостійних вимог.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що повернувши частину боргу, відповідач вчинив дії, що свідчать про визнання ним боргу, а тому перебіг позовної давності перервався.

Апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, просять її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначили, що рішення судує законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_5 повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, про застосування якого заявив відповідач.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що 01 січня 2012 року ОСОБА_3 отримав у позику у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 5000 доларів США та 5000 Євро, які зобов'язувався повернути до липня 2012 року.

Вказані обставини підтверджуються розпискою від 01.01.2012 року та не оспорюються сторонами.

Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором в силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

ОСОБА_3 заперечив вчинення ним будь-яких дій, які свідчать про часткове повернення боргу за договором позики та, як свідок пояснив, що не уповноважував 12.05.2014 року ОСОБА_5 на повернення боргу позивачу. Крім того, не повертав він борг у розмірі 200 доларів США 09.07.2015 року, оскільки перебував у м.Києві.

Свідок ОСОБА_8 підтвердив перебування 09.07.2015 року ОСОБА_3 у м.Києві.

Як вбачається із матеріалів справи, на погашення заборгованості по договору позики ОСОБА_5 12.05.2014 року передала ОСОБА_1 кошти у сумі 300 доларів США. Належні докази, на підтвердження того, що погашення заборгованості за договором позики відбувалося за згодою та відома відповідача матеріали справи не містять, а тому посилання апелянта на те, що сплатою 12.05.2014 року коштів перервано перебіг позовної давності є необґрунтованими.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Строк виконання основного зобов'язання встановлено по липень 2012 року, а позивач звернувся із позовом про стягнення коштів за договором позики 14 квітня 2017 року.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що перебіг строку позовної давності перервано також сплатою коштів 09.07.2015 року, оскільки перебіг позовної давності може перериватися лише в межах строку давності, а не після його спливу.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, про застосування якого заявив відповідач, а позивачем не надано доказів поважності причин його пропуску.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 15 січня 2018 року.

Головуюча: /підпис/ Т.В.Спірідонова

Судді: /підпис/ А.В.Купельський

/підпис/ Т.О.Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова