Постанова

Іменем України

16 січня 2018 року

м. Київ

справа № 761/30255/15-ц

провадження № 61-627св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: Київська міська рада, комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, Київський міський голова Кличко ВіталійВолодимирович

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги представників ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року у складі головуючого судді Притули Н. Г. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 червня 2016 року у складі суддів: Іванченка М. М., Рубан С. М., Качана В. Я.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Київської міської ради, комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (далі - КП УЗН Шевченківського району м. Києва), Київського міського голови Кличка В.В. про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що розпорядженням Київського міського голови № 228 від 30 грудня 2013 року його призначено директором КП УЗН Шевченківського району м. Києва та підписано контракт. У період з 10 серпня 2015 року до моменту звернення до суду він перебував на лікарняному, проте розпорядженням Київського міського голови його звільнено з посади на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України - за порушення підпункту 4.3.6 пункту 4.3 контракту, тобто в період тимчасової непрацездатності у порушення вимог частини 3 статті 40 КЗпП України. Крім того, підпункт 4.3.6 пункту 4.3 контракту містить декілька підстав для припинення контракту достроково, між тим у розпорядженні про його звільнення не конкретизовано у чому саме полягає порушення ним умов контракту. Також позивач зазначав, що в день звільнення йому не видано трудову книжку та не вручено копію розпорядження про звільнення.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просив визнати незаконним його звільнення з посади директора КП УЗН Шевченківського району м. Києва; визнати незаконним розпорядження Київського міського голови Кличка В. В. № 647 від 18 вересня 2015 року «Про звільнення ОСОБА_1»; поновити його на роботі на посаді директора КП УЗН Шевченківського району м. Києва; стягнути з КП УЗН Шевченківського району м. Києва на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 звільнено відповідно до підпункту 4.3.6 пункту 4.3 контракту через невиконання фінансового плану за 2014 рік та І й ІІ квартал 2015 року із дотриманням вимог закону. Доводи позивача про те, що кошти, які отримані від господарської діяльності комунального підприємства, спрямовано на погашення заборгованості щодо відрахування частини фактично отриманих коштів від надання майна в орендне користування, є безпідставними, оскільки з копій річних фінансових планів підприємства на 2014 та 2015 роки, а також звітів про фінансовий стан за вказані періоди, вбачається невиконання фінансового плану підприємства за показниками «Прибуток». Відхилено також доводи позивача про те, що відбулось недофінансування КП УЗН Шевченківського району м. Києва, із посиланням на те, що ці доводи спростовуються фінансовими планами на звітами про фінансовий стан, з яких вбачається, що в 2014 році планувалось отримати з міського бюджету 16 165,3 тис. грн, а фактично отримано 16 805 тис. грн (рядок 082), в 2015 році планувалось за три квартали отримати фінансування у розмірі 4 755,8 тис. грн, а фактично отримано 5 021 тис. грн. Враховуючи те, що між сторонами виник спір щодо припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом (пункт 8 статті 36 КЗпП України), а не у зв'язку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, положення частини 3 статті 40 КЗпП України на спірні відносини не поширюються.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09 червня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначав, що посилання заявника на те, що висновок суду про невиконання фінансового плану в частині отримання прибутку не відповідає фактичним обставинам справи, є необґрунтованими. Відповідно до наявних в матеріалах справи звітів про виконання річного фінансового плану за 2014 та 2015 роки, вбачається невиконання фінансового плану підприємства за показниками «Прибуток». Доказів, які вказували б на спростування вищевказаних обставин, позивачем не надано, а вказаний ним протокол засідання комісії по розгляду питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ, організацій, що належить до комунальної власності, територіальної громади м. Києва, не спростовує обставини невиконання фінансового плану підприємства за показниками «Прибуток».

У касаційній скарзі, поданій у червні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 червня 2016 року й передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підстави касаційного оскарження судових рішень представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 звільнено із порушенням положень розпорядження Київського міського голови від 15 липня 2013 року № 118 «Про порядок призначення та звільнення керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва», що судами не враховано при вирішенні справи. Крім того, апеляційний суд не перевірив доводи апеляційної скарги про те, на підставі яких документів та в який спосіб генеральний директор Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста Києва «Київзеленбуд» (далі - КО «Київзеленбуд») встановив факт невиконання КП УЗН Шевченківського району м. Києва фінансового плану, чи мала вказана особа повноваження на перевірку діяльності КП УЗН Шевченківського району м. Києва. Апеляційний суд не дав оцінки змісту протоколу засідання комісії по розгляду питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ, організацій, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва, від 15 серпня 2014 року. Разом з тим, вказаний документ підтверджує обставини виконання підприємством фінансового плану у 2014 та 2015 роках.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 червня 2016 року й ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підставою скасування оскаржуваних судових рішень ОСОБА_4 вказує те, що протоколом засідання комісії по розгляду питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ, організацій, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва, від 15 серпня 2014 року, встановлено, що за попередні звітні періоди в КП УЗН Шевченківського району м. Києва виникла заборгованість: щодо відрахування фактично отриманих коштів від надання майна в орендне користування у розмірі 852 600 грн; щодо відрахування заборгованості із перерахунку частки прибутку за 2012 рік у розмірі 148 600 грн. Вказаним рішенням комісії зобов'язано підприємство терміново сплатити борг. Разом з тим, кошти на погашення заборгованості фінансовими планами за 2014-2015 роки не передбачено, а тому виплати у рахунок боргу проведено з прибутку КП УЗН Шевченківського району м. Києва. У 2014 році сплачено 282 530 грн, що є прибутком підприємства за 2014 рік та на 188 530 грн перевищує показники фінансового плану. У І-ІІ кварталі 2015 року сплачено 30 тис. грн., що також перевищує фінансовий план підприємства на 2015 рік за показниками «Прибуток». Також мало місце недофінансування КП УЗН Шевченківського району м. Києва у 2015 році. Крім того, ОСОБА_1 звільнено із порушенням пункту розпорядження Київського міського голови від 15 липня 2013 року № 118 «Про порядок призначення та звільнення керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва».

У серпні 2016 року Київська міська рада та Київський міський голова Кличко В. В. подали заперечення на касаційні скарги ОСОБА_1, посилаючись на те, що невиконання КП УЗН Шевченківського району м.Києва фінансового плану підтверджується фінансовими планами та звітами про фінансовий стан, а забезпечення виконання річного фінансового плану є обов'язком директора підприємства - ОСОБА_1 - за умовами контракту. Таким чином, ОСОБА_1 звільнено відповідно до підпункту 4.3.6 пункту 4.3 контракту через невиконання фінансового плану за 2014 рік та І й ІІ квартал 2015 року із дотриманням вимог закону.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

26 грудня 2017 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судами встановлено, що розпорядженням Київського міського голови № 228 від 30 грудня 2013 року ОСОБА_1 призначено директором КП УЗН Шевченківського району м. Києва та підписано з ним контракт на строк до 30 грудня 2016 року.

11 серпня 2015 року генеральний директор КО «Київзеленбуд» направив до директора Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища листа №148-06-2259(226-1065), в якому вказав, що відповідно до контракту, укладеного з ОСОБА_1, директор зобов'язується здійснювати заходи, спрямовані на виконання підприємством своїх статутних напрямків діяльності, вживати заходів щодо зменшення витрат та підвищення ефективності діяльності підприємства, тощо. КО «Київзеленбуд» згідно напрямку діяльності з координації КП УЗН Шевченківського району встановлено, що ОСОБА_1 допущено: неналежне утримання підприємством балансових зелених насаджень (газону) по вулиці Хрещатик; невірні розрахунки щодо робіт з капітальних ремонтів парків та скверів, проведених у Шевченківському районі в травні 2015 року за бюджетні кошти. Відповідно до оцінки фінансової діяльності КП УЗН Шевченківського району встановлено невиконання фінансового плану за показниками «Прибуток» (недоотримання) за кожен квартал 2014 року, за І півріччя 2014 року та за 2014 рік, за І та II квартал 2015 року; збільшення дебіторської заборгованості - станом на III квартал 2014 року становила 3 695 грн, станом на III квартал 2015 року - 3 821 грн; збільшення кредиторської заборгованості - станом на III квартал 2014 року становила 3 998 грн., станом на III квартал 2015 року - 4 663 грн. У зв'язку з зазначеним просив подати до міського голови клопотання щодо розірвання контракту з ОСОБА_1

Розпорядженням Київського міського голови від 13 серпня 2015 року на підставі доповідної записки директора КО «Київзеленбуд» від 07 липня 2015 року №148-01-1785(226-828) щодо неналежного виконанням директором КП УЗН Шевченківського району м. Києва своїх обов'язків щодо утримання балансової території по вулиці Хрещатик, наслідком чого є незадовільний стан газону, ОСОБА_1 оголошено догану.

14 серпня 2015 року за № 064-8129 директор Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) звернувся до Київського міського голови із листом «Про розірвання контракту», в якому зазначив, що, враховуючи факти, викладені в листі генерального директора КО «Київзеленбуд» від 11 серпня 2015 №№148-06-2259(226-1065), невиконання підпунктів 4.3.6, 4.3.7 пункту 4.3 розділу 4 контракту між виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та ОСОБА_1, просив розглянути питання про розірвання контракту з директором КП УЗН Шевченківського району м. Києва ОСОБА_1

Розпорядженням Київського міського голови від 18 вересня 2015 року № 647 «Про звільнення ОСОБА_1» на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України, Порядку укладання контрактів з керівниками підприємств, установ і організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, затвердженого розпорядженням Київського міського голови від 15 липня 2013 року №118, враховуючи подання Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 14 серпня 2015 року № 064-8129 звільнено ОСОБА_1 - директора КП УЗН Шевченківського району м. Києва - із займаної посади з 18 вересня 2015 року відповідно до підпункту 4.3.6 пункту 4.3 розділу 4 контракту.

Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть установлюватися угодою сторін.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Пунктом 2.4.13 контракту визначено, що директор зобов'язується забезпечити виконання річного фінансового плану, передбаченого пунктом 2.4.8.

На підставі підпункту 4.3.6 пункту 4.3 контракту директор може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном достроково у разі неподання або несвоєчасного подання на затвердження проекту річного фінансового плану, неподання або несвоєчасного подання фінансової звітності, аудиторського висновку щодо підтвердження її достовірності, повного та у відповідності чинному законодавству, звіту про виконання річного фінансового плану до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), невиконання затвердженого річного фінансового плану, перевищення встановленого ліміту легкового автотранспорту, несплати чи неповної сплати до бюджету м. Києва відрахувань частки прибутку в порядку, розмірах та в строки, визначені Київською міською радою.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, суди дійшли висновку про те, що директор не забезпечив виконання річного фінансового плану за 2014 рік та І й ІІ квартал 2015 року за показниками «Прибуток».

На спростування доводів апеляційної скарги апеляційний суд навів мотиви відхилення ним як доказу протоколу засідання комісії по розгляду питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ, організацій, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва, від 15 серпня 2014 року, яким заявник підтверджував обставини виконання КП УЗН Шевченківського району м. Києва фінансового плану у 2014 та 2015 роках.

За умовами контракту ОСОБА_1 зобов'язувався забезпечувати виконання затвердженого річного фінансового плану за показниками «Прибуток» незалежно від наявності кредиторської заборгованості підприємства за попередній звітні періоди, у зв'язку з чим апеляційний суд зазначив, що протокол засідання комісії по розгляду питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ, організацій, що належить до комунальної власності, територіальної громади м. Києва, не спростовує обставини невиконання фінансового плану підприємства за показниками «Прибуток».

У касаційній скарзі заявники просять дати нову оцінку протоколу засідання комісії по розгляду питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ, організацій, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва, від 15 серпня 2014 року, проте згідно вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи касаційних скарг щодо порушення положень розпорядження Київського міського голови від 15 липня 2013 року № 118 «Про порядок призначення та звільнення керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва» при звільненні ОСОБА_1; про відсутність у КО «Київзеленбуд» повноважень на перевірку діяльності КП УЗН Шевченківського району м. Києва, не можуть становити підставу скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки такими обставинами ОСОБА_1 позов не обґрунтовував. Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно частини 1 статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги представників ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В.В. Пророк

І. М. Фаловська

С.П. Штелик