Справа № 487/1593/16-ц
Провадження № 4-с/487/5/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Біцюка А.В., за участю секретаря Попович В.Б., представника боржника - ОСОБА_1, представника стягувача ОСОБА_2, представника відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3, розглянувши скаргу ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) на дії та рішення державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_5 (54029, м. Миколаїв, вул. Робоча, 1), заінтересована особа Приватне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі Миколаївського відділення №640 (54030, АДРЕСА_2), -

В С Т А Н О В И В:

08.11.2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області та визнання незаконними дії щодо винесення постанови від 01.08.2017 року, опису та арешту майна боржника. Свої вимоги мотивувала тим, що квартира АДРЕСА_3 (далі - Квартира), стосовно якої винесено постанову про арешт, дійсно належить їй на праві власності. Окрім цього, згідно з іпотечним договором від 24.07.2008 року вона знаходиться в іпотеці у ПАТ «Укрсоцбанк» у забезпечення договору кредиту від 24.07.2008 року № 648/4-344. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмету іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Єдиним способом виконання зобовязань за кредитним договором є продаж вищевказаної квартири. Однак дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області по накладенню арешту на вказану квартиру перешкоджають ОСОБА_4 продати дану квартиру за для виконання своїх зобовязань перед пріоритетним кредитором ПАТ «Укрсоцбанк».

Представник боржника ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини викладені в скарзі підтвердив, просив суд її задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на її безпідставність.

Представник Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, суду надала відзив на скаргу, в якому суду пояснює, що на виконані у Заводському відділі державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавче провадження №53547621 з примусового виконання виконавчого листа №2/487/1249/2016 виданого 08.12.2016 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики в розмірі 383400,00 грн. та судовий збір в сумі 3834,00 грн. 20.03.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 20.03.2017 року винесено постанову про арешт майна боржника. Відповідні дані внесено до Реєстру речових прав на нерухоме майно та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 28.03.2017 встановлено, що за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_3, яка є предметом іпотеки ПАТ «Укрсоцбанк». У звязку з тим, що рішення боржником не виконується з метою подальшого реального виконання рішення державним виконавцем 01.08.2017 описано та арештоване майно боржника, а саме квартира АДРЕСА_3. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставо держателю; наявна письмова згода заставодержателя. Ураховуючи викладене державним виконавцем направлено запит до ПАТ «Укрсоцбанк» щодо залишку заборгованості що має ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОЬСПП НОМЕР_1 за договором іпотеки від 24.07.2008 року та повідомити про державного виконавця щодо згоди/незгоди на звернення стягнення на вищевказану квартиру. Станом на 15.01.2018 відповідь від ПАТ «Укрсоцбанк» до відділу не надходила. Отже державним виконавцем при винесенні постанови опису та арешту майна боржника порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не вчинено. На підставі вищевикладеного просить в задоволенні скарги ОСОБА_4 щодо скасування постанови державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області від 01.08.2017 року та визнання протиправними дій державного виконавця відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця слід відмовити, виходячи з наступного.

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 07.11.2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики позовні вимоги позивача було частково задоволено, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 стягнуто заборгованість в розмірі 383 400,00 грн. та судовий збір в сумі 3 834,00 грн. (далі - Рішення)

08.12.2016 року Заводським районним судом міста Миколаєва по вказаній справі було видано виконавчий лист.

20.03.2017 головним державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53547621. Також, в цей же день державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої з метою забезпечення реального виконання Рішення накладено арешт на майно боржника та оголошено забору на його відчуження.

При перевірці державним виконавцем майнового стану боржника встановлено, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані, за даними Держаної фіскальної служби України інформація про доходи та відкритті в банківських установах рахунки відсутня. Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб які отримують пенсію - інформація відсутня.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 28.03.2017 встановлено, що за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_3, яка є предметом іпотеки ПАТ «Укрсоцбанк».

У звязку з тим, що рішення боржником не виконується з метою подальшого реального виконання рішення державним виконавцем 01.08.2017 описано та арештоване майно боржника, а саме квартира АДРЕСА_3.

Враховуючи наведену осбтавину державним виконавцем направлено запит до ПАТ «Укрсоцбанк» щодо залишку заборгованості що має ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 за договором іпотеки від 24.07.2008 року та повідомити про державного виконавця щодо згоди/незгоди на звернення стягнення на вищевказану квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі, якщо:

■право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

■вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

■наявна письмова згода заставодержателя.

Станом на 15.01.2018 відповідь від ПАТ «Укрсоцбанк» до відділу не надходила.

Крім того, згідно інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 11.12.2017 року право власності на квартиру зареєстровано за публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (номер запису про право власності 23891419).

Згідно з ч.3 ст. 453 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки, відповідно до ч.1 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення на заставлено майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, може бути звернено за певних умов, то дії державного виконавця по опису та арешту заставленого майна в даному випадку ніяк не порушують права скаржниці (яка на день розгляду її скарги не є власником Квартири), а стосуються лише прав заставодержателя (ПАТ "Укрсоцбанк"), який реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки - Квартиру шляхом набуття права власності на неї.

За таких обставин, підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. 453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії та рішення державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_5, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 15 днів.

Ухвала набирає законної сили з дня наступного після спливу вказаного строку, якщо не буде подано апеляційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено 22.01.2018року.

Суддя Біцюк А. В.