Справа № 629/4327/17
Номер провадження 2/629/230/18
18.01.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Білик В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в спрощеному провадженні за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстрації місця проживання, -
Представник позивача адвокат ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів та розяснено право подати в зазначений строк відзиву на позовну заяву та всі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову.
Відповідач відзив, письмові та електронні докази до суд не подав.
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до розпорядження №10 від 28.01.2016 року Виконавчого комітету Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області про перейменування вулиць та провулків смт.Краснопавлівка вулиця «Пролетарська» перейменована на вулиця «Шовкова» (а.с.8).
Згідно довідки Краснопавлівської селищної ради №1796/11-17 від 08.11.2017 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не маючи з останнім родинних відносин, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).
Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до ст.71 ч.1 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Всі обовязки з оплати комунальних послуг позивач виконує самостійно і субсидією не користується.
Частинами 1 і 2 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Згідно ст.ст.13,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.13,81,141, 265,280,282-284,288,289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, в користуванні належного їй житлового будинку №30, розташованого по вул.Шовкова, в смт.Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області шляхом позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування зазначеним будинком.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.А.Ткаченко