У х в а л а

19 січня 2018 року

м. Київ

справа № 1527/2-5399/11

провадження № 61-952 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права на спадщину,

В с т а н о в и в:

23 грудня 2017 року ОСОБА_2 подала засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року.

Судовий збір за подання касаційної скарги не сплачено, натомість у поданій касаційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на скрутний майновий стан.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною 3 статті 136 ЦПК України суд, у порядку передбаченому законом, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за наявності перелічених умов:

1) якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний період;

2) якщо позивачами у справі є військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до 14 років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до 14 років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особи, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визначені судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_2, суд не вбачає існування підстав та умов, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, а тому ОСОБА_2 необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (в редакції, чинній станом на дату звернення до суду з позовною заявою).

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2011 року становить 941 грн.

Враховуючи наведене, за подання касаційної скарги на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року, ОСОБА_2 необхідно сплатити 376 грн 40 коп (за дві вимоги немайнового характеру).

Судовий збір за подання касаційної скарги у цивільній справі до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Поряд із цим, у порушення вимог частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або, за умови його відсутності - номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України, а також адреса електронної пошти, та не вказано про їх відсутність.

За змістом пункту першого частини VIIПоложення про реєстрація фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року № 822, фізична особа, незалежно від віку зобов'язана пройти реєстрацію з отримання реєстраційного номеру, а в разі відмови від реєстрації (за змістом пункту першого частини VІІІ вказаного Положення) подати відповідну заяву.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 необхідно надати до суду уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків або (за умови відмови особи від отримання реєстраційного номеру облікової картки платника податків з релігійних міркувань) номеру і серії паспорта для фізичних осіб громадян України, адреси електронної пошти або якщо їх не має, вказати, що такі відсутні.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору.

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 08 лютого 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк