Справа № 214/5600/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 січня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Усік М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 23 грудня 2006 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб. За час перебування в шлюбі мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з відповідачем прожили у спільному шлюбі 11 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Нажаль, все вище вказане більше стосується перших років спільного життя, але останні роки не можуть як сімя проживати разом, виконувати сімейні обовязки. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності нашої дитини. Оскільки, як вона вважає, їхня спільна дитина є ще маленькою і багато речей не розуміє, але в подальшому це може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою будь якої сімї. Неодноразово звертала увагу на це свого чоловіка, але відповідач повністю ігнорував та ніяк не реагував на її зауваження. Неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останніх кілька років, хоча прикладали для цього максимально зусиль, їхні відносини переросли в ще більш ворожі. В результаті їхніх розмов прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сімю їхньої спільної дитини. З підстав наведених вище, збереження сімї і подальше спільне проживання з відповідачем, вважає неможливим. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст. 110 СК України, зокрема таких як вагітність або ж недосягнення дитиною одного року, - відсутні.

Тому, на підставі с. 112 СК України, просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки їхнє подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить як її інтересам так і неповнолітньої дитини. Крім того, дитина, що була народжена за час шлюбу, проживає та буде проживати зі нею. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, ОСОБА_2 матеріально їй та їхній спільній дитині взагалі не допомагає, участі у її вихованні не приймає.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позову, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Просить залишити прізвище без змін, часу для примирення не потребує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання заяви не надав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: паспорт (а.с.5,7), свідоцтво про народження (а.с.9), свідоцтво про шлюб (а.с.11).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом свідоцтво про шлюб (а.с.11), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування сторін у зареєстрованому шлюбі.

Суд вважає належним доказом свідоцтво про народження (а.с.9), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявність у сторін малолітньої дитини.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 грудня 2006 року. Вказана обставина встановлена на підставі свідоцтва (а.с.11).

Останні роки сторони не можуть проживати як сімя, виконувати сімейні обовязки. В сімї мають місце постійні сварки та скандали, які неодноразово відбувалися в присутності дитини. Поновлювати шлюбно-сімейні відносини з відповідачем позивачка не має наміру. Вважає, що збереження сімї і подальше спільне проживання з відповідачем, є неможливим. Вказані обставини встановлені поясненнями позивачки.

До взаємин між сторонами належить застосувати норми СК України.

Відповідно до ст. 3 ч.2 СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивачки, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 110-112 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77,78,80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 грудня 2006 року у Саксаганському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, який мешкає: м. Кривий Ріг, м-н Гірницький, 14/62, на користь ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Космонавтів, 36/49, витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 22 січня 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов