Справа № 307/1703/18
Провадження № 2/307/1058/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року м. Тячів

Тячівським районним судом Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1 до ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2 де третя особа Тячівський РВ ДМС України про надання дозволу на виготовлення для дітей документів та їх виїзд за кордон, -

В С Т А Н О В И В

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про надання дозволу на виготовлення для дітей документів та їх виїзд за кордон. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2003 року та рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 квітня 2016 року шлюб між ними розірвано, про що свідчить копія рішення суду. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, які знаходяться у неї на вихованні та на її повному утриманні, що стверджується довідкою Бедевлянської сільської ради № 492 від 11.06.2018 р. З часу розірвання шлюбу відповідач перестав піклуватися про синів, а батьківський обов'язок в частині матеріального забезпечення та їх виховання не виконує взагалі. На даний час вона має можливість вивезти дітей за кордон на відпочинок з метою розширення їх кругозору, змінити для них клімат. Однак, без згоди їх батька вона не має можливості це здійснити. Зараз їй невідомо місце знаходження відповідача, зі слів знайомих їй відомо, що він виїхав у Чеську Республіку більше року назад. Із-за чого вона не може отримати від нього нотаріально завірено згоду на виїзд синів за кордон, не кажучи вже про те, що його не турбує як батька доля їх дітей, він не цікавиться за які кошти вона утримує дітей та жодного разу не поцікавився їх здоров'ям. Крім того, їх син ОСОБА_3 є гравцем у футбольній команді «Авангард» смт. Тересва, яка виїжджає на змагання за кордон, однак наш син не в змозі їхати на змагання, так як не має відповідної згоди свого батька. Тому просить суд надати дозвіл на виготовлення дитячих проїзних документів для виїзду за кордон малолітнім синам: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 та дозволити на їм виїзд за кордон в країни, а саме: які входять до Шенгенської зони, Єгипет, Туреччину без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, від дати винесення рішення та до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надіслала суду заяву в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник третьої сторони Тячівське РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, а тому на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутності.

У зв'язку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2003 року, який рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 квітня 2016 року розірвано, що стверджується рішенням Тячівського районного суду від 06.04.2016 р.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 26.08.2015 р. та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 26.08.2015 р.

З вказаних вище свідоцтв про народження дітей вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4

Сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться на утриманні та вихованні у позивачки, що стверджується довідкою Бедевлянської сільської ради № 492 від 11.06.2018 р.

Судом встановлено, що позивачці невідоме місце знаходження відповідача, зі слів знайомих їй відомо, що він виїхав у Чеську Республіку більше року назад, із-за чого вона не може отримати від нього нотаріально завірено згоду на виїзд синів за кордон, з метою розширення їх кругозору, змінити для них клімат та їх оздоровлення.

Син сторін ОСОБА_5 є гравцем у футбольній команді «Авангард» смт. Тересва, яка виїжджає на змагання за кордон, однак не в змозі їхати на змагання, так як не має відповідної згоди свого батька.

Відповідно п. 3 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов'язаної із захистом прав дитини» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 24 вересня 2008 р. № 866, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об'єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно з п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок їх виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Батько неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, нотаріально посвідченого дозволу на виїзд закордон синів суду не надав, а також не надав доказів (поважних причин) ненадання такого, а тому суд вважає, що не надання таких дозволів вказує на безпідставне зловживання відповідачем своїми правами, що шкодить інтересам дітей та не сприяє їх всебічному та гармонійному розвитку, а тому в інтересах неповнолітніх дітей, суд проходить до висновку, за можливе надати дозвіл позивачці на виготовлення дитячих проїзних документів для виїзду за кордон синам: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 та дозволити їм виїзд за кордон в країни, а саме: які входять до Шенгенської зони, Єгипет, Туреччину без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, від дати винесення рішення та до досягнення дітьми 16-ти річного віку.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 154 СМ України, ст.ст. 19, 242 ЦК України та ст. 4 ч.2 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України ", п. 16 „Правил оформлення і видачі паспортів громадян України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення ",

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення дитячих проїзних документів для виїзду за кордон малолітнім синам: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 та дозволити на їм виїзд за кордон в країни, а саме: які входять до Шенгенської зони, Єгипет, Туреччину без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, від дати винесення рішення та до досягнення ними 16-ти річного віку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2.

Третя особа: Тячівський РВ ДМС України, місце розташування: м. Тячів, вул.. Незалежності, 30.

Повний текст рішення виготовлено 03.07.2018 р.

Суддя Тячівського

районного суду: В.В.Чопик