АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3406/16-ц 22-ц/774/1245/К/18А
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 182/3406/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа, яка заявила самостійні вимоги: ОСОБА_3

розглянув у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду м. Кривого Рогу від 23 січня 2018 року, яке постановлено суддею Рибаковою В.В. у м. Нікополі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу та моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказано, що 01.06.2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2, за участю ріелтора агентства «Профоцінка» ОСОБА_4, домовилися про купівлю будинку № 35 по вул. Степова в с. Менжинське Нікопольського району Дніпропетровської області за 6000 доларів США.

Відповідачка поставила вимогу про сплату їй суми авансу (завдатку) за продаж будинку в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі продажу будинку, який вони з чоловіком мали укласти в майбутньому, в сумі 2000 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ на 01.06.2013 року становило 15980 грн.

Позивач ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_3 передали зазначену суму авансу відповідачці в присутності ріелтора ОСОБА_4, про що ОСОБА_2 написала розписку на імя ОСОБА_3 про отримання вказаної суми і вказала в розписці, що зобовязується укласти договір купівлі-продажу до 01.07.2013 року.

Вказані авансові кошти були їх спільними з чоловіком заощадженнями. Після отримання суми авансу відповідачка стала переховуватись від них, не відповідала на телефонні дзвінки, змінила номер мобільного телефону. Коли вони її знаходили, то відповідала, що документи на оформлення будинку не готові, знаходяться у нотаріуса ОСОБА_5 Потім відповідачка зовсім перестала відповідати на телефонні дзвінки. У нотаріальній конторі ОСОБА_5 їм повідомили, що відповідачка до них не зверталася. Угода купівлі-продажу вказаного будинку не оформлена. Передані ними відповідачці гроші є авансом.

На підставі наведеного вище, уточнивши позовні вимоги, в останній їх редакції позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 суму авансу в розмірі 51928 грн., що дорівнює 2000 доларів США, у відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 50000 грн. 00 коп. та сплачені судові витрати.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.11.2016 року до участі у справі залучено третю особою ОСОБА_1М (а.с.16), який 01.09.2017 року заявив самостійні вимоги, в обґрунтування яких зазначив, що 01.06.2013 року він, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, за участю ріелтора агентства «Профоцінка» ОСОБА_4, домовилися про купівлю будинку № 35 по вул. Степова в с. Менжинське Нікопольського району Дніпропетровської області за 6000 доларів США.

Відповідачка поставила вимогу про сплату їй суми авансу (завдатку) за продаж будинку в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі продажу будинку, який вони з чоловіком мали укласти в майбутньому, в сумі 2000 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ на 01.06.2013 року становило 15980 грн.

Вони з позивачем ОСОБА_1 передали зазначену суму авансу відповідачці в присутності ріелтора ОСОБА_4, про що ОСОБА_2 написала розписку на імя ОСОБА_3 про отримання вказаної суми і вказала в розписці, що зобовязується укласти договір купівлі-продажу до 01.07.2013 року.

Вказані авансові кошти були їх спільними з чоловіком заощадженнями. Після отримання суми авансу відповідачка стала приховуватись від них, не відповідала на телефонні дзвінки, змінила номер мобільного телефону. Коли вони її знаходили, то відповідала, що документи на оформлення будинку не готові, знаходяться у нотаріуса ОСОБА_5 Потім відповідачка зовсім перестала відповідати на телефонні дзвінки. У нотаріальній конторі ОСОБА_5 їм повідомили, що відповідачка до них не зверталася. Угода купівлі-продажу вказаного будинку не оформлена. Передані ними відповідачці гроші є авансом.

На підставі наведеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 суму авансу в розмірі 51928 грн., що дорівнює 2000,00 доларів США та сплачені ним судові витрати.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

Позовні вимоги третьої особи ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму авансу в розмірі 51928 грн. та судовий збір в розмірі 640 грн.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що справу було розглянуто за її відсутності, судові виклики про розгляд справи вона не отримувала, у звязку із чим було порушено її право на участь в судовому засіданні на надання пояснень по справі. Крім того відповідач зауважує на тому, що вона почала оформлювати спадкові права ОСОБА_6, однак не встигла, тому що він отримав черепно-мозкову травму та всі кошти, передані їй як аванс вона віддала ОСОБА_6 та вони були витрачені на його лікування.

Також відповідач вказує на те, що вона отримувала аванс за продаж будинку як представник ОСОБА_6, тому обовязок по їх поверненню лежить на останньому, а оскільки ОСОБА_6 помер, його спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора в повному обсязі.

У відзивах на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 та третя особа, якою заявлено самостійні вимоги ОСОБА_3, кожен окремо, просять рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на їх думку, апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2018 року відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду м. Кривого Рогу від 23 січня 2018 року, та визначено, що, відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року, пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області, , з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_7.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзивів на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.09.1976 року (а.с.23).

Згідно оригіналу розписки, предявленої суду ОСОБА_1 (а.с.34), 01.06.2013 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт МВ259636, виданий Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 28 грудня 2005 року, отримала від ОСОБА_3 паспорт АМ572652 у якості завдатку 2000 доларів США за обєкт нерухомості (житловий будинок) в с. Менжинське за адресою: будинку № 35 по вул. Степовій. Згідно цієї розписки загальна сума угоди купівлі-продажу вказаного будинку становить 6000 доларів США. Крім того, ОСОБА_2 в розписці зазначила, що зобовязується укласти договір купівлі-продажу будинку до 01.07.2013 року.

ОСОБА_2 отримавши від ОСОБА_3 суму авансу в розмірі 2000 доларів США в рахунок укладення у майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку, договір купівлі-продажу спірного будинку не уклала.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами обставин викладених нею в позові в обґрунтування її позовних вимог, щодо того, що нею було передано відповідачу суму авансу в рахунок майбутнього укладення договору купівлі-продажу житлового будинку.

Задовольняючи позов третьої особи, яка заявила самостійні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з наступних підстав.

За змістом 376 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Однак, суд першої інстанції дійшов таких висновків при неповному зясуванні обставин справи, та з порушенням норм процесуального права.

В силу ч. 3 п. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обовязковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Колегією суддів встановлено, що відповідача ОСОБА_2 не було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання і доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі.

Спірні правовідносини регулюють положення ст. 570 ЦК України, якою належить керуватися при вирішенні спору.

Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договорів, зокрема, договорів купівлі-продажу.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до оригіналу розписки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт МВ259636, виданий Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 28 грудня 2005 року, отримала від ОСОБА_3 паспорт АМ572652 у якості завдатку 2000 доларів США за обєкт нерухомості (житловий будинок) в с. Менжинське за адресою: будинку № 35 по вул. Степовій.

Згідно цієї розписки загальна сума угоди купівлі-продажу вказаного будинку становить 6000 доларів США.

ОСОБА_2 в розписці зазначила, що зобовязується укласти договір купівлі-продажу будинку - до 01.07.2013 року.

Оскільки договір купівлі-продажу будинку 35 по вул. Степовій в с. Менжинське, який за своєю формою та змістом відповідав би вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана ОСОБА_3 відповідачу грошова сума в розмірі 2000 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Добровільно повернути авансові кошти відповідач не бажає, що підтверджується наявністю даного спору.

У ч.1 ст. 533 ЦК України закріплено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Частина 2 цієї статті зазначає, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи викладене, беручі до уваги те, що сума передана відповідачу є авансом, суд вважає, що з відповідача в примусовому порядку слід стягнути суму авансу отриману нею в розмірі 2000 доларів США в гривневому еквіваленті в розмірі 51928 грн. (в межах заявлених вимог), що буде відповідати положенням ч.1 ст.13 ЦПК України ч.ч.1,2 ст.533 ЦК України, оскільки, за курсом НБУ на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, еквівалент 2000 доларів США складає 52640 грн. (2000 доларів США * 26,32 (вартість 1 долару США за курсом НБУ на 09.07.2018 року) та вказана сума є більшою, ніж сума, яку ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача на свою користь.

Колегія суддів вважає, що вказану сума авансу необхідно стягнути з відповідача на користь третьої особи, яка заявила самостійні вимоги, з огляду на наступне.

Позивачем ОСОБА_1 не було доведено належними та допустимими доказами обставин викладених нею в позові в обґрунтування її позовних вимог, щодо того, що нею було передано відповідачу суму авансу в рахунок майбутнього укладення договору купівлі-продажу житлового будинку.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, розписку відповідач писала ОСОБА_3 та згідно розписки, відповідач отримала суму авансу від ОСОБА_3, тому позивач не наділена правом вимоги до відповідача щодо повернення суми авансу за розпискою від 01.06.2013 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача на її користь суми авансу є недоведеними та безпідставними, тому у задоволенні цих вимог слід відмовити. Так як в цих вимогах ОСОБА_1 відмовлено, то не підлягають задоволенню її вимоги щодо стягнення моральної шкоди, які є похідними від основних позовних вимог позивача. Так як позивачу у задоволенні позову відмовлено повністю, то не підлягає стягненню з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір, що відповідає положенням ч.1 ст.141 ЦПК України.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь третьої особи, яка заявила самостійні вимоги - ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн., сплачений ним за подання позовної заяви (а.с.65).

Не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги відповідача про те, що вона почала оформлювати спадкові права ОСОБА_6, однак не встигла, тому що він отримав черепно-мозкову травму та всі кошти, передані їй як аванс вона віддала ОСОБА_6 та вони були витрачені на його лікування, оскільки вказані доводи не спростовують отримання відповідачем ОСОБА_2 авансу за продаж будинку 35 по вул. Степовій в с. Менжинське Нікопольського району Дніпропетровської області, а на підтвердження передачі авансу в розмірі 2000 доларів США ОСОБА_6, від імені якого згідно довіреності від 10.01.2013 року, зареєстрованої в реєстрі за № 24 (а.с.44), та згідно якої ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_2 на оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_8, яка померла 03.09.2008 року, з правом подальшого продажу земельної ділянки та будинку № 35 по вул. Степовій в с. Менжинське Нікопольського району Дніпропетровської області, відповідачем по справі не надано належних та допустимих доказів, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України.

Не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги відповідача про те, що вона отримувала аванс за продаж будинку як представник ОСОБА_6, тому обовязок по їх поверненню лежить на останньому, а оскільки ОСОБА_6 помер, його спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора в повному обсязі, оскільки, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, відповідач по справі не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нею було передано аванс в розмірі 2000 доларів США за майбутній продаж будинку № 35 по вул. Степовій в с. Менжинське Нікопольського району Дніпропетровської області ОСОБА_6

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення у справі скасуванню відповідно до ч.2 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та задоволення позовних вимог третьої особи, яка заявила самостійні вимоги та стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 авансу в розмірі 51928 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду м. Кривого Рогу від 23 січня 2018 року скасувати на постановити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу, моральної шкоди - відмовити.

Позовні вимоги третьої особи, яка заявила самостійні вимоги - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму авансу в розмірі 51928 (пятдесят одна тисяча девятсот двадцять вісім) грн., судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: