ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження 2/201/863/2018
РІШЕННЯ

іменем України

10 січня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Федоріщева С.С.

при секретарі Кияшко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання першої заяви до суду, а саме з 19 липня 2017 року, а також стягнути аліменти на користь повнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка продовжує навчання на денному відділенні вищого учбового закладу Університету природних наук в Любліні (Польща), у твердій грошовій сумі, у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи з дня подання першої заяви до суду, а саме з 19 липня 2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вона та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 20 липня 1996 року. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 липня 2014 року шлюб було розірвано. Вказує на те, що після розірвання шлюбу батько нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання дітей, а лише за власним бажанням та настроєм, всупереч необхідності. Діти потребують постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків та приховує місце своєї роботи та свій дохід. Зазначає, що працює в АО «ОТП Банк» провідним спеціалістом з фінансового моніторингу, та за власні кошти вимушена сплачувати за житло та комунальні послуги за себе та дітей, купувати їм їжу та речі собі та дітям. Цих коштів не вистачає на нормальне існування, через що ОСОБА_1 і звернулась до суду за захистом прав своїх дітей.

Також, додатково зазначає, що ОСОБА_1, вже втретє звертається до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, проте, за процесуальними недоліками їй двічі було відмовлено у прийнятті заяви.

Позивачка у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, згідно до якої просила цивільну справу розглядати без її участі. Позивні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надав до суду заяву, згідно до якої просив розглянути цивільну справу без його участі, позивні вимоги визнає в повному обсязі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Крім того, враховуючи викладене у позовній заяві прохання позивачки та відповідача про розгляд заяви без їх участі, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи без участі сторін, обмежившись дослідженням письмових доказів, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, встановивши наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Матеріалами справи знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_1 з 20 липня 1996 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується засвідчуваним написом у копії паспортів копією ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (Том № 1, а.с. 5,7)

Від шлюбу у сторін 07 липня 1998 року народилася донька ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №469838, виданого 11 серпня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська (а.с. 9), а також донька 01 квітня 2010 року ОСОБА_3 що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №2880688, виданого 13 квітня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 10).

Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, має нерегулярний, мінливий дохід, матеріально дітей не забезпечує, що останнім у свої заяві наданій до суду не заперечується.

Правовідносини, що виникли між сторонами законодавчо урегульовані наступним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно до ч.1 ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно до ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно приписів ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Як зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до п. 20 розяснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В Конвенції «Про права дитини», (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР N 789-ХІІ від 27 лютого 1991року, підписано Україною 21 лютого 1990 року, набула чинності для України 27 вересня 1991року) у статті 27 зазначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обґрунтованість позовної заяви ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, враховуючи фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись принципом справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, на період її навчання до 28 лютого 2019 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку у зв'язку з тим, що вона потребує матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати дитину і має можливість це робити, та до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, розмір аліментів яких, суд вважає обґрунтованим та доцільним.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 4, 12, 13, 28, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 247, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 155, 180-185, 191, 198-201 Сімейного Кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АЕ 396418, виданий 17 вересня 1996 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії АЕ 380769, виданий 30 вересня 1996 року Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) аліменти на утримання:

- малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 50% прожиткового мінімуму доходів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23 листопада 2017 року до досягнення нею повноліття;

- повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на її утримання в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи 23 листопада 2017 року до закінчення нею навчання до 28 лютого 2019 року, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АЕ 396418, виданий 17 вересня 1996 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) суму судового збору в розмірі 640,00 гривень (шістсот сорок гривень) на користь держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.С. Федоріщев