Ухвала

Іменем України

8 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 520/17672/14-ц

провадження № 61-6763 зп 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), ПогрібногоС. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідачі: ОСОБА_6, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

розглянув заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 жовтня 2017 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживача та визнання договору кредиту недійсним,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 35 116 доларів 15 центів США.

У травні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_6 звернулися до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживача та визнання договору кредиту недійсним, посилаючись на те, що в оспорюваному договорі кредиту відсутня істотна умова цього договору - ціна (сукупна вартість кредиту, детальний розпис загальної вартості кредиту), вказаний кредитний договір є таким, що суперечить принципу добросовісності, має істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, із застосуванням нечесної підприємницької практики.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 8 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_6 задоволено. Визнано недійсним кредитний договір, укладений 19 червня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» і ОСОБА_4

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 жовтня 2017 року касаційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, рішення Київського районного суду м. Одеси від 8 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

14 грудня 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 жовтня 2017 року з передбаченої пунктом першим частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України 2004 року з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження наявності підстав для перегляду вказаних рішень заявником у якості прикладу неоднакового застосування норм матеріального права надано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 3 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 360 ЦПК України 2004 року у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана заява є необґрунтованою, вирішення питання про допуск справи до провадження здійснюється колегією з трьох суддів у складі судді-доповідача та двох суддів, визначених автоматизованою системою документообігу суду додатково. Провадження відкривається, якщо хоча б один суддя із складу колегії дійшов висновку про необхідність його відкриття.

Перевіривши наведені у заяві доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного Цивільного суду вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України 2004 року підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд рішення у якій подано заяву, скасовуючи рішення суду першої й апеляційної інстанції, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, виходив з того, що суди не визначилися із нормою, яка регулює спірні правовідносини, не дослідили зміст договірних положень на відповідність вимогам статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 19 червня 2006 року) та дійшли передчасного висновку про визнання недійсним договору споживчого кредиту.

Отже, зазначена ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 жовтня 2017 року, якою рішення судів попередніх інстанцій скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, не містить правової позиції щодо спірних правовідносин та застосування норм матеріального права, а вказує на не з'ясування судом належним чином фактичних обставин справи для правильного вирішення спору.

У наданій заявником для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року суд апеляційної інстанцій, з яким погодився суд касаційної інстанцій визнаючи недійсними договори поруки, кредиту та іпотеки, виходили з того, що умови кредитного договору є несправедливими в цілому, суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків на погіршення становища споживача.

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Доводи заяви про порушення судом норм процесуального права при постановлені рішення, про перегляд якого подано заяву, не є підставою для перегляду судового рішення відповідно до вимог пункту першого частини першої статті 355 ЦПК України 2004 року, а доводи заявника зводяться до переоцінки доказів.

З огляду на викладене, керуючись підпунктом 1 пункту першого розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року, пунктом першим частини першої статті 355 та статтею 360 ЦПК України 2004 року, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У допуску до провадження Верховного Суду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

про захист прав споживача та визнання договору кредиту недійсним за заявою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 жовтня 2017 року відмовити.

Копію ухвали разом із копією заяви надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик