Справа № 450/3283/17 Провадження № 2/450/680/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 12 січня 2003 року.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 12 січня 2003 року померла родичка позивача рідна сестра його діда, ОСОБА_5, останнім місцем проживання якої було с. Жирівка, Пустомитівського району Львівської області. Після смерті спадкодавиці відкрилася спадщина на все її майна, до складу якого увійшли, зокрема, земельні ділянки, які розташовані на території Жирівської сільської ради, яке спадкодавиця заповіла племінниковому сину ОСОБА_6, що зазначено у заповіті померлої, відповідно до якого усе майно вона заповіла позивачу, проте у встановлений законом шестимісячний термін для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не звернувся із такою, оскільки перебував на межами України на території Російської Федерації. В листопаді 2017 року позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте отримав відмову та розяснення про необхідність звернення до суду із вказаним позовом, який просить задоволити.

29.11.2017 року провадження у справі відкрито.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та дав пояснення, аналогічні наведеним у позовній заяві. У своїх поясненнях суду зазначив, що державні акти на земельні ділянки, які входять до складу спадщини були видані на імя спадкодавиці після її смерті у 2004 році. Просив позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача, Жирівської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області, подала на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).

Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспрюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 01.01.2012 року, що вбачається із копії свідоцтва про смерть від 03.01.2012 року, ОСОБА_7 I-СГ № 269697, виданого Жирівською сільською радою Пустомитівського району львівської області, актовий запис № 1.

З копії заповіту від 01.02.2001 року посвідченого секретарем виконкому Жирівської сільської ради ОСОБА_7, реєстровий № 4, вбачається що за життя ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилося і в чому б воно не заключалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона по закону буде мати право, заповіла племінниковому сину ОСОБА_2 позивачу по справі

Проте, як зазначає позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні, ОСОБА_2 звертається до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, яка померла 12 січня 2003 року.

Окрім того, із копії відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_3 Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області від 09.11.2017 року № 435/02-14, вбачається, що спадкова справа була заведена після смерті ОСОБА_4, яка померла 01 січня 2012 року.

Як вказує позивач у позовній заяві та ствердив представник позивача в судовому засідання в листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_3 Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області для здійснення свого спадкового права на прийняття спадщини, однак не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки пропустив строк на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці, ОСОБА_4, яка померла 12 січня 2003 року.

Як на причини поважності пропуску шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини позивач зазначає те, що 05 червня 2002 року по 30 серпня 2003 року перебував за кордоном, у Російській Федерації, а його відсутність на теренах України можуть ствердити його дружина ОСОБА_9 та товариші ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Правова позиція Верховного суду України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини, позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом майна померлої ОСОБА_4 Разом з померлою не проживав, таким чином, відповідно до наведених вище положень ЦК України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладалася вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк.

Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає їх такими, що об'єктивно не вплинули на можливість вираження позивачем, як спадкоємцем волі та волевиявленню щодо вступу у спадщину, оскільки ОСОБА_2 не вчинив протягом шестимісячного строку для подання відповідної заяви жодних дій, які б свідчили про його намір для прийняття спадщини. Водночас, суд бере до уваги, що позивач знав про смерть спадкодавці та наявність в неї спадкового майна, а отже, усвідомлював себе спадкоємцем. Таким чином, ОСОБА_2 міг у інший визначений законом спосіб вчинити дії спрямовані на прийняття спадщини, перебуваючи за межами України, зокрема, надіслати нотаріально завірену заяву поштою.

Таким чином, жодних доказів наявності поважних причин для пропуску строку для прийняття спадщини, які б перешкоджали протягом шести місяців після відкриття спадщини звернутись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, позивачем суду не представлено, клопотання про витребування таких чи допит свідків заявлено не було. За таких обставин суд вважає відсутніми правові підстави для визнання поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини й визначення додаткового строку для її прийняття.

Враховуючи вищенаведене, зокрема невідповідність даних, щодо дійсної дати смерті спадкодавці ОСОБА_4, із визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщину, після смерті якої позивач звертається до суду, а також відсутність достатніх, допустимих і належних доказів на підтвердження поважності пропуску визначеного законом шестимісячного строку, заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1235, 1269, 1270, 1272 ЦК України ст.ст. 12, 13, 81, 83, 89, 141, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_2 до Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

СуддяОСОБА_12