Справа №705/3685/18
2/705/2116/18

РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2018 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Кормана О.В.

з участю:

секретаря судового засідання Шаповал Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: Міськрайонне управління Держгеокадастру в Уманському районі та м. Умань, про визнання права власності на спадкове майно (земельну ділянку) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно (земельну ділянку) в порядку спадкування.

Заява мотивована тим, що 12.06.2003 року в с. Танське Уманського району Черкаської області помер її батько ОСОБА_4. ОСОБА_4 на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області за № 15-21 від 30.03.1994 року, була передана у приватну власність земельна ділянка, площею 0,4240 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР № 15-43-114, виданий ОСОБА_3 сільською радою Уманського району Черкаської області 18.09.2002 року, та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 131. За життя ОСОБА_4 залишив заповіт від 04.03.1996 року, яким заповів їй все належне йому майно. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на зазначену вище земельну ділянку. Звернувшись до нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,4240 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, що належала ОСОБА_4, який помер 12.06.2003 року, в звязку з тим, що на державному акті є виправлення.

На цих підставах просила суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 0,4240 га, кадастровий номер :01:002:0082, надану для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія ЧР № 15-43-114, виданого ОСОБА_3 сільською радою Уманського району Черкаської області 18.09.2002 року, на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області за № 15-21 від 30.03.1994 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 131, після смерті ОСОБА_4, який помер 12 червня 2003 року в с. Танське, Уманського району Черкаської області.

Позивач ОСОБА_1 у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 також позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Вважав, що є всі підстави для ухвалення рішення по суті справи у підготовчому засіданні, так як відповідач позов визнає.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області у підготовче засідання не з`явився. До суду 24.09.2018 року надійшов лист за підписом сільського голови ОСОБА_5, в якому зазначено, що ОСОБА_3 сільська рада позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення та просить розглядати справу без присутності представника сільської ради.

Представник третьої особи Міськрайонного управління Держгеокадастру в Уманському районі та м. Умань в підготовче засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

ОСОБА_4 помер 12 червня 2003 року в с. Танське Уманського районну Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 217523 від 13 червня 2003 року, актовий запис № 13.

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 0,4240 га, кадастровий номер :01:002:0082, надану для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ЧР № 15-43-114, виданого ОСОБА_3 сільською радою Уманського району Черкаської області 18.09.2002 року, на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області за № 15-21 від 30.03.1994 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 131.

Відповідно до заповіту від 14 березня 1996 року посвідченого секретарем Танської сільської ради ОСОБА_4 заповів ОСОБА_1 все належне своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право.

Після смерті ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_6 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, нотаріусом постановою від 18.07.2018 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,4240 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, що належала ОСОБА_4, який помер 12.06.2003 року, в звязку з тим, що на державному акті є виправлення, що є порушенням п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 за № 43.

ОСОБА_4, який помер 12 червня 2003 року, на день смерті проживав і був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкодавець на день смерті проживав одиноко. Зазначене підтверджується довідкою ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області № 02-31/373 від 23.07.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 являється дочкою спадкодавця ОСОБА_4, який помер 12 червня 2003 року, та єдиним спадкоємцем за заповітом після його смерті, що підтверджується документами, доданими позивачем до позовної заяви.

Згідно із ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно із ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України.

Частина 4 ст.206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За результатами вивченням позовної заяви та доказів, які були надані позивачем, суд не встановив підстав для відмови у прийнятті визнання позову відповідачем.

З урахуванням викладеного, позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 82, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4, який помер 12 червня 2003 року в с. Танське, Уманського району Черкаської області, право власності на земельну ділянку площею 0,4240 га, кадастровий номер :01:002:0082, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, і надана для ведення особистого підсобного господарства на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ЧР № 15-43-114, виданого ОСОБА_3 сільською радою Уманського району Черкаської області 18.09.2002 року на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області за № 15-21 від 30.03.1994 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 131.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання через Уманський міськрайонний суд Черкаської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 22 грудня 2018 року.

Головуючий суддя О.В.Корман