Справа № 581/884/17
Провадження № 2/581/20/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2018 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області,

про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

28 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просить визначити їй, як спадкоємцю за законом першої черги, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4.

Мотивує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Подільки Липоводолинського району Сумської області помер її батько ОСОБА_5. На день його смерті відкрилася спадщина на території Подільківської сільської ради у вигляді земельного паю, яка була успадкована її матір'ю, оскільки та володіла та розпорядилась спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_3 її мати ОСОБА_4 померла. За життя мати склала заповіт, згідно якого грошові заощадження заповіла їй. Після її смерті відкрилася спадщина на території Подільківської сільської ради. Через свою необізнаність вважала, що являючись єдиним спадкоємцем вона фактично і так прийняла спадщину, а отримати свідоцтва про право на спадщину може в будь-який час. По цій причині вважає, що пропуск шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини стався з поважної причини.

Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Від відповідача Подільківської сільської ради Липоводолинського району надійшла заява, в якій висловлено прохання справу розглянути без участі представника ради, позов визнається повністю, заперечення відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6, її батьками згідно посвідки про народження зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 4).

Із копії сертифікату на право на земельну часту (пай) НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5, який проживав у с. Потопиха Липоводолинського району Сумської області, як члену САППТ ЗТ «Колядинецьке», належить право на земельну частку (пай) землі розміром 4,23 га, яка перебуває у колективній власності (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Подільки Липоводолинського району Сумської області помер ОСОБА_5 (а.с. 7).

Відповідно до довідки № 02-37/398 від 1 серпня 2017 року, виданої Подільківської сільською радою Липоводолинського району Сумської області та копії по господарської книги ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 Спадкоємцем першої черги за законом є його дочка ОСОБА_2 яка зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с. 9,10).

Згідно довідки № 02-37/538 від 20 грудня 2017 року, виданої Подільківської сільською радою Липоводолинського району Сумської області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті був зареєстрований і проживав разом з своєю дружиною ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 фактично спадщину прийняла, так як користувалась і володіла спадковим майном (а.с. 32).

З наданих Липоводолинською райдержнотконторою № 1517/01-16 від 13 грудня 2017 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіти від імені ОСОБА_5, відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувалися (а.с. 30).

За життя ОСОБА_4 отримала державний акт НОМЕР_3 на право приватної власності на землю площею 4,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 12).

20 березня 2002 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Подільківської сільської ради за реєстровим № 38, яким грошові заощадження, які знаходяться в Подільківській ощадкасі № 3240/08 на рахунках НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, з нарахованими відсотками, заповіла своїй дочці ОСОБА_2 (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Харків померла ОСОБА_4 (а.с. 6).

Відповідно до довідки № 02-37/469 від 9 жовтня 2017 року, виданої Подільківської сільською радою Липоводолинського району Сумської області та копії по господарської книги ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 сама. Підтверджено складання заповіту (а.с. 8, 11).

З наданих Липоводолинською райдержнотконторою № 1470/01-16 від 4 грудня 2017 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіти від імені ОСОБА_4, відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувалися (а.с. 20).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 524 чинного станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті ОСОБА_5А.) Цивільного кодексу УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

На підставі вказаних положень суд приходить висновку, що спадкоємець за законом ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_5, оскільки вступила в управління спадковим майном.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Таким чином, зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем після смерті матері за законом першої черги, не звернулася протягом встановленого для подання заяви про прийняття спадщини строку із причин, які суд вважає поважними і такими, що дають підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановивши відсутність можливих спадкоємців після смерті ОСОБА_4, дотримуючись вимог законності та справедливості, суд вважає, що позовна вимога підлягає задоволенню з визначенням позивачу двомісячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Керуючись ст. 12, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, тривалістю два місяці, перебіг якого починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Подільківська сільська рада (вул. Шкільна, 5 с. Подільки Липоводолинського району Сумської області, ).

Суддя О. В. Кузьмінський