ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6643/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

"04" грудня 2018 р. Дарницькийрайонний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Цимбал І.К.

при секретарі Леонтьєву В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у вигляді франшизи в сумі 1000,00 грн. та 1500,00 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що у травні 2018 року з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода у результаті якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль та завдано матеріальної шкоди на суму 7786,30 грн. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», яке сплатило позивачу суму страхового відшкодування, з урахуванням розміру франшизи передбаченого полісом, у сумі 6786,30 грн. Позивач зазначає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу недоплачені кошти у вигляді франшизи та відшкодувати моральну шкоду завдану у зв'язку з пошкодженням належного позивачу майна.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала /а.с. 27/.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи судом повідомлялася належним чином про поважність причин неявки суд не повідомляла та не просила розглянути справу у її відсутність, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення за згодою позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2018 року, 02.05.2018 року о 14 год. 00 хв. в м. Києві по вул. А.Ахматової, 14-Б, з вини відповідача ОСОБА_3, яка керувала автомобілем «Ravon-R2» д.н.з. НОМЕР_5 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Smart Fortwo», д.н.з. НОМЕР_6 /а.с.5/, який належить на праві власності позивачу /а.с.6/.

Згідно ч. 4 ст. 61 цивільно-процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована в ПрАТ "СК "Арсенал Страхування", згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК № 008281894, відповідного до якого ліміт за шкоду завдану майну становить 100 000,00 грн, а франшиза 1 000,00 грн. /а.с. 8/.

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» визнало розмір страхової суми по події від 02.05.2018 року у розмірі 6 786,30 грн. та сплатило вказану суму на рахунок позивача, що підтверджуються направленим на адресу позивача повідомленням про виплату від 16.07.2018 року за № 7/к/цв /а.с.7/.

Відповідно до п. 2 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, а згідно ст. 36.6 цього ж Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Оскільки, страхова компанія відповідача відшкодувала позивачу матеріальні збитки з урахуванням розміру франшизи, то суд вважає, що позивач отримав право регресу до відповідача в розмірі франшизи, а саме в сумі 1000,00 грн.

За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 258, 259, 264, 268, 265, 212 -218, 280ЦПК України, ст.ст. 12, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 23, 1166, 1167, 1187,1188, 1194, ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та відшкодування моральної шкоди -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 /ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2/ на користь ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_4, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1, адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3/ 1000,00 грн. матеріальної та 1500,00 грн. моральної шкоди, а всього стягнути 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 /ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2/ на користь ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_4, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1, адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3/ судові витрати в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: