Номер справи 623/3082/17
Номер провадження 2/623/235/2018
РІШЕННЯ

іменем України

19 лютого 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Герцова О.М.

при секретарі: Рзаєвій І.С.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

У грудні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів посилаючись на те, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 17 січня 2015 року. Від стосунків мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь 250,00 гривень за надання правової допомоги.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судовим розглядом встановлено, що сторони з 17.01.2015 року знаходилися у шлюбі, який зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №9.(а.с.7).

Відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження .( а.с.8).

ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні ( а.с.6).

Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, в статті № 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і вст.180 Сімейного Кодексу України. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно дост.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею №11 цього ж Закону вказано, що «Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». Згідно статті №12 цього закону вказано, що «Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці».

Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Постанови Верховного суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу Українипри розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне положення позивача, відповідача. Крім того, суд враховує, що відповідач не працює, має задовільний стан здоров`я; та те, що з нього не проводиться стягнення за виконавчими листами і те що на утриманні в нього інших осіб, яких він за законом зобов`язаний утримувати, немає.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. ( ч. 3 ст. 181 СК України).

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідач є батьком дитини та не виконує свій обов`язок по її утриманню добровільно, чим порушує права позивача та дитини, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 07 грудня 2017 року ( ст. 191 ч. 1 СК України).

Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України.

У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 10,11,209,212, 214-215,218, 367 ЦПК України, статтями 180 -184 СК України, суд -

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та фактично мешкає за адресою: Харківська область, місто Ізюм вулиця Правди будинок 47 на користь ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 грудня 2017 року і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та фактично мешкає за адресою: Харківська область, місто Ізюм вулиця Правди будинок 47 на користь ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_2 витрати за надання правової допомоги в розмірі 250,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та фактично мешкає за адресою: Харківська область, місто Ізюм вулиця Правди будинок 47 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 гривень.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.М.Герцов