Провадження № 2/521/446/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Кіліян О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ПрАТ «Європейський страховий союз» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, третя особа ПрАТ «Європейський страховий союз» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП та просить суд стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 13691,49 грн., відшкодування витрат на отримання юридичної допомоги в розмірі 5000 грн., та сплачений судовий збір.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10.01.2017 року о 16.15 год. в м. Одесі по вул. Желябова, біля будинку № 11, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем Форд д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 Вказані обставини встановлені постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 08.02.2017 року по справі № 521/951/17-п, яка набрала законної сили 20.08.2017р., та якою визнано вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП ОСОБА_3 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз». Як стало відомо позивачу відповідна страхова компанія була позбавлена членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ. Відповідно до звіту №348/5-17 від 02.06.2017р. про проведення оцінки вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням її автомобіля становить 13691,49 грн. Крім того, позивач уклав з договір про надання юридичних послуг та сплатив 5000грн., які також просить стягнути з відповідача. За даних обставин позивач вимушена був звернутися до суду із зазначеними позовними вимогами.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, про що було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначав, відповідачем 10.01.2017р. було сповіщено страхову компанію, в якій було застраховано її цивільну відповідальність як власника наземного транспортного засобу, про настання страхового випадку де їй пояснили, що у подальшому потерпілий повинен надати автомобіль для проведення оцінки вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля. Однак позивач не звернулася до страхової компанії, огляд і оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ДТП пошкодженого транспортного засобу, проведено не було. Здійснений звіт від 02.06.2017р., який було надано позивачем, був складений без участі ОСОБА_3, не сповістили ні її не страхову компанію про проведення вказаної оцінки матеріального збитку. Крім іншого, посилається на те, що відшкодовувати матеріальну шкоди в результаті ДТП повинна страхова компанія, з посиланням на Постанову Верховного Суду від 04.07.2018р. по справі № 755/18006/15-ц.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, відзиву відповідача щодо позовної заяви, а також дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.01.2017 року о 16.15 год. в м. Одесі по вул. Желябова, біля будинку № 11, сталась ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем Форд д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 (а.с. 12)

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.02.2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 20.08.2017р. (а.с. 12)

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником пошкодженого автомобіля марки Форд д/н НОМЕР_2 являється ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.с. 8)

Матеріалами справи встановлено та підтверджується, що відповідно до страхового полісу № АК/2142798 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, як власника наземного транспортного засобу, чинного на момент скоєння ДТП, була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз». (а.с. 66)

Статтею 22.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст.12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в передбачені терміни звернулася до ПрАТ «Євтропейський Страховий Союз» із заявою про виплату страхового відшкодування, про що було повідомлено листом від 24.07.2017р. за вих. № 08-02/505/1, яким було повідомлено представника ОСОБА_2, що страховою компанією було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 6811,40 грн., та буде перераховане найближчим часом на реквізити вказані в заяві на відшкодування. Крім того, було надано звіт ТОВ «Промислова компанія «Селтим» № 09-D/30/5 від 26.04.2017р. про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Ford Mondeo д.р.н. ВН9992СІ, яка складає 10573,68грн.. (а.с. 87-90)

Не погодившись з зазначеним висновком та визначеною сумою страхового відшкодування, позивач звернулася до ФОП ОСОБА_4, яким було виготовлено звіт щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 348/5-17 від 02.06.2017р., та визначено вартість матеріального збитку в розмірі 13691,49 грн. (а.с. 13-19)

З матеріалів справи вбачається, що виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля Ford Mondeo д.р.н. ВН9992СІ ОСОБА_2 страховою компанією ПрАТ «Європейський Страховий Союз» так здійснено і не було.

Відповідно до Розпорядження № 3620 від 29.08.2017р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг анулювала ліцензію ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, у звязку із чим, позивач позбавлена права на отримання відповідного (страхового) матеріального збитку, завданого її майну, а саме автомобілю НОМЕР_3. (а.с.80-81)

Крім того, згідно розпечатки інтернету ПрАТ «Євтропейський Страховий Союз» позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 03.10.2017р. (а.с.34)

Також суд зауважує, що наказом Фонду державного майна України №759 від 13.05.2017р. анульовано сертифікат суб»єкта оціночної діяльності від 27.12.2015р. №158/15, виданий ТОВ «Промислова компанія «Селтим» (а.с.98)

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.

Згідно ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст. 528, 636 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам. Договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Пунктом 6 Постанови ВССУ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 4 вищезазначеної постанови, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. У разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ні відповідачем, ні її представником не заявлялося клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи по визначенню розміру матеріального збитку, спричиненого автомобілю позивача. Доказів, які б спростовували розмір матеріальної шкоди, заявлений позивачем, суду надано не було, а отже позовні вимоги щодо стягнення з відповідача матеріального збитку в сумі 13691,49грн. підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача щодо стягнення витрат на отримання юридичної допомоги в розмірі 5000 грн., суд приходить до наступних висновків.

Так відповідно до наданого договору про надання юридичних послуг від 31.05.2017р., укладеного позивачем та ТОВ «Клевер Експерт» позивач оплатила надані їй юридичні послуги в розмірі 5000 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 27.05.2017р. (а.с. 26-28)

Однак відповідно до вимог ч. 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов»язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивачем не надано до суду доказів, які б підтверджували, що ТОВ «Клевер Експерт», який надавало юридичні послуги позивачу, має необхідну кваліфікацію фахівця в наданні правової допомоги, також не додано розрахунку правової допомоги, а отже в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до норм ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов'язані із проведенням експертизи.

Позивачем документально підтверджено понесення судових витрат, а саме: сплачений судовий збір 640 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 76-78, 83, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 22, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ПрАТ «Європейський страховий союз» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4, паспорт серії КМ860946, виданий 17.10.2013р. Роздільнянським РВ Одеської області, зареєстрована: 67422, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Понятівка, вул. Пушкінська, 63) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_5, паспорт серії КМ403694, виданий 03.10.2006 р. Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, зареєстрована: 65000, м. Одеса, вул. Тарутинська,12) суму матеріального збитку в розмірі 13691 (тринадцять тисяч шістсот девяносто одна) грн. 49 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4, паспорт серії КМ860946, виданий 17.10.2013р. Роздільнянським РВ Одеської області, зареєстрована: 67422, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Понятівка, вул. Пушкінська, 63) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_5, паспорт серії КМ403694, виданий 03.10.2006 р. Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, зареєстрована: 65000, м. Одеса, вул. Тарутинська,12) сплачений судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 21.12.2018р.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН