УХВАЛА

Іменем України

09 січня 2018 року

м. Київ

справа № 766/6159/17-ц

провадження № 61-479ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 28 листопада 2017 року в справі за скаргою ОСОБА_5, поданої від імені та в інтересах ОСОБА_4, на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа - головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим Іван Сергійович,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_5, діючи від імені та в інтересах

ОСОБА_4, звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця.

На обґрунтування скарги вказував, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України НещадимІ. С. у примусовому порядку виконувалося судове рішення на підставі виконавчого листа № 668/14287/14-ц, виданого Суворовським районним судом міста Херсон 14 квітня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» кредитної заборгованості в розмірі 12 098 434 грн 15 коп.

09 лютого 2017 року ПАТ «Камянський» подало заяву та судове рішення про заміну стягувача у виконавчому провадженні ПАТ «Банк Форум» на правонаступника - ПАТ «Камянський», яке звернулося із заявою про повернення виконавчого листа.

Посилаючись на те, що в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, державним виконавцем не були винесені постанови про заміну сторони виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу та зняття арешту з майна боржника та не були вчинені дії щодо відкликання з суду подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, заявник просив визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І. С. щодо: невинесення постанови про заміну сторони у виконавчому провадженні; невинесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та зняття арешту з майна боржника; невідкликання з Печерського районного суду міста Києва подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, та зобовʼязати державного виконавця: винести постанову про заміну сторони у виконавчому провадженні; винести постанову про повернення виконавчого документу стягувачу та зняття арешту з майна; відкликати з Печерського районного суду міста Києва подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 червня

2017 року в задоволенні скарги ОСОБА_5, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4, на бездіяльність державного виконавця відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 28 листопада 2017 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 червня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій 18 грудня 2017 року, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 28 листопада 2017 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумніві щодо їх застосування чи тлумачення.

За змістом статті 383 ЦПК України, чинної на час звернення до суду із скаргою, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частин третьої та четвертої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Проте, положенням частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

З врахуванням того, що виконавчий збір боржником ОСОБА_4 не сплачено та його не стягнуто, що встановлено судами відповідно до положень статті 89 ЦПК України, сторонами не спростовано, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав у державного виконавця для зняття арешту з майна боржника, та відсутність підстав щодо задоволення вимог скарги в частині визнання неправомірної бездіяльності державного виконавця щодо не зняття арешту та зобовʼязання його вчинити відповідні дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Крім того, за змістом пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, з врахуванням встановлених судами попередніх інстанцій обставин, зокрема, того, що на час розгляду даної скарги були відсутні відомості щодо розгляду подання державного виконавця про обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за кордон, а відкликання подання державним виконавцем є його процесуальним правом, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволення скарги в частині зобовʼязання державного виконавця вчинити дії щодо відкликання поданого ним до суду подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_5, поданої від імені та в інтересах ОСОБА_4, на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа - головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України НещадимІван Сергійович за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 28 листопада 2017 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В.М. Коротун

М.Є. Червинська