Ухвала

15 січня 2018 року

м. Київ

справа № 522/17279/16-ц

провадження № 61-750 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

До Верховного Суду України 19 грудня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося із вказаною вище касаційною скаргою.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 14 розділу XIIIПерехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2017 року подана після закінчення двадцятиденного строку, установленого частиною 1 статті 325 ЦПК України 2004 року.

Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що представник банку не був присутній в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, у порушення статті 222 ЦПК України 2004 року апеляційний суд не направив копію судового рішення на поштову адресу. Лише 12 грудня 2017 року представнику банку стало відомо про існування ухвали апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2017 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Наведені в клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки заявник не підтвердив їх належними доказами.

Крім того, заявник не зазначив, що перешкоджало йому звернутися до суду із касаційною скаргою у передбачений законом строк з урахуванням того, що апеляційну скаргу було подано саме ПАТ КБ «ПриватБанк» та оскаржувану ухвалу оприлюдено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 01 грудня 2017 року.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

За таких обставин, відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у меншому розмірі ніж передбачено законодавством.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з даним позовом).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що розмір оспорюваної суми становить 1 000 грн, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 1 102 грн 40 коп. (551 грн 20 коп. * 200%).

Заявником сплачено 661 грн 44 коп. (платіжне доручення № PROM8BB845 від 18 грудня 2017 року), тому необхідно доплатити судовий збір у розмірі 440 грн 96 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393ЦПК України,

У Х В А Л И В

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2017 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2017 року за клопотанням публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» неповажними.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 15 лютого 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь