Справа № 496/1306/18
Провадження № 2-о/496/78/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участі:

секретаря судового засідання Дигуляр А.С.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка Одеської області матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Яськівська сільська рада Біляївського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сімєю,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду з вищезазначеною заявою, свої вимоги мотивує тим, що 16.11.2003 року померла ОСОБА_2, після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: Одеська область Біляївський район, с. Троїцьке, вул. Івана Роти, 4. Заявниця та померла ОСОБА_2 з 1977 року та по день смерті проживали разом та вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю доказів проживання із ОСОБА_2 однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини та порекомендували звернутись із вказаним питанням до суду.

Заявник в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягала та просила задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2, померла 16.11.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 368864, актовий запис № 88 (а.с. 8).

Так, відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До суду в якості доказу було надано копію довідки виданої Троїцьким сільським головою ОСОБА_3 № 3133 від 01.12.2008 року в якій зазначалось, що ОСОБА_1 доглядала за інвалідом ОСОБА_2, яка померла 16.11.2003 року, проводила її поховання, в даний час доглядає за будинком, проводить ремонт будинку (а.с. 38).

Даний доказ не може бути прийнятим судом, як належний у зв'язку з тим, що статтею 1264 ЦК України передбачено, що спадкоємиць четвертої черги за законом повинен проживати на момент відкриття спадщини зі спадкодавцем однією сім'єю не менше ніж п'ять років, але у вищезазначеній довідці вказано, що ОСОБА_1 доглядала за інвалідом ОСОБА_2, а не проживала разом з нею.

Також копія вищезазначеної довідки, а також довідки виданої Троїцьким сільським головою ОСОБА_4 керівництву Біляївського моргу є нечитабельні та не завіренні печаткою Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області та копія довідки виданої виконкомом Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області також надана неналежної якості (а.с. 38, 40, 46) Відповідно до довідки Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області № 335 від 09.03.2017 року ОСОБА_1 з 1997 року та по день смерті ОСОБА_2, 16.11.2003 року, проживали разом з нею та вели спільне господарство за адресою: с. Троїцьке Біляївського району Одеської області по вул. Івана Ротти, 4 (а.с. 11), але суд вважає, що дані докази є неналежним у зв'язку з тим, що довідки не завірені належним чином та не надано оригіналів вказаних довідок для того, щоб звірити їх з копіями, які надані в оригіналах справи, довідка підписана якимось серетарем, не зрозуміло якої установи та який посадовий статут цієї особи.

Згідно до ч. 1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

В порушення даної норми заявником надано до суду ксерокопії документів, які належним чином не завірені.

Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів «Згідно з оригіналом», назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

В матеріалах спадкової справи, у заяві до нотаріуса про прийняття спадщини, ОСОБА_5 зазначає, що вона була опікуном померлої, але ніяких доказів на підтвердження цього, суду не надано.

Інших належних і допустимих доказів, які підтверджували б факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_1, однією сімєю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, заявником не надано тому на думку суду, заявник надав недостатньо доказів для підтвердження вищезазначеного факту.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно відмовити повністю у зв'язку з їх недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 23, 76, 81, 263, 265, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (проживає за адресою: 67641, Одеська область, Біляївський район, с. Троїцьке, вул. Івана Ротти, 4, ІПН НОМЕР_1), заінтересована особа Яськівська сільська рада Біляївського району Одеської області(67642, Одеська область, Біляївський район, с. Яськи, вул. Центральна, 78; ЄДРПОУ - 04377894) про встановлення факту проживання однією сімєю відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Буран В.М.

11 грудня 2018 року