Справа № 343/210/18
Провадження № 22-ц/779/644/2018
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.,

секретаря Мельник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Долинського районного суду від 03 квітня 2018 року в складі судді Керніцького І.І., ухвалене в м. Долина,

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася до судe з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Долинського районного суду від 30 листопада 2010 року її призначено опікуном онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а його батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав.

Після позбавлення батьківських прав онук проживає разом з нею, а рішенням Долинського районного суду від 22 лютого 2011 року з ОСОБА_5 стягуються щомісячно аліменти а розмірі 400 грн на утримання сина, з ОСОБА_3 стягуються щомісячно аліменти в розмірі 300 грн на утримання сина.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому, батько дитини добровільно надає частину коштів на утримання сина, однак цих коштів не вистачає, а відповідач відмовляється виплачувати аліменти в добровільному порядку, в процесі розгляду справи змінивши позовні вимоги, просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Рішенням Долинського районного суду від 03 квітня 2018 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2011 року по справі № 2-147/2011 рік з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 з 700 грн до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину, починаючи з часу набрання даного рішення законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення платежу (аліментів) за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 704,80 грн сплаченого судового збору та 800,00 грн витрат за надання правової допомоги, згідно квитанцій.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_3 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що вона перебуває на обліку в Калуському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1 452,00 грн, яка є її єдиним джерелом доходу. За станом здоров»я не має змоги влаштуватися на роботу, а інших доходів, крім пенсії по інвалідності, немає.

Вказує, що часто хворіє, так як є інвалідом ІІ групи. Змушена купувати для себе ліки і на сьогоднішній день сума коштів, яка залишається у неї після сплати аліментів становить 1 152,00 грн, однак цієї суми не вистачає на найнеобхідніші потреби - їжу, одяг, лікування, сплату комунальних платежів.

Судом першої інстанції не було враховано, що позивач отримує соціальну допомогу на дитину, розміри якої значно перевищують її доходи, крім того, обов'язок допомагати дитині лежить також і на батькові, а вона допомагає синові в межах своїх можливостей та доходів.

У зв'язку з наведеним, просить оскаржуване рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку скасувати та ухвалити нове, яким стягувати з неї аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 450 грн на місяць.

Відповідно до п. 8 розд. XII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції від 03 жовтня 2017 року, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з вищенаведених підстав.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку була повідомлена, направила заяву у якій просить здійснювати розгляд справи у її відсутності, проти задоволення апеляційної скарги заперечує.

Враховуючи належне повідомлення позивача про час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у її відсутності на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що визначений судом розмір аліментів в сумі 300,00 грн на утримання дитини є недостатнім для задоволення всіх її потреб, оскільки з моменту постановлення рішення суду про стягнення аліментів дитина виросла та потребує у зв'язку з цим більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, лікування, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є колишньою свекрухою відповідача ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14 листопада 2003 року батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Рішенням Долинського районного суду від 30 листопада 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав стосовно їхнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено опіку над неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначено його опікуном бабусю ОСОБА_2

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2011 року вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 в розмірі 400 грн щомісячно на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в розмірі 300 грн щомісячно на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнення аліментів розпочато з 17 грудня 2010 року і зобов'язано проводити до повноліття дитини.

З довідки про склад сім'ї та зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №175 від 30 січня 2018 року вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із своєю бабусею ОСОБА_2

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії НОМЕР_2 від 27 грудня 2017 року ОСОБА_3 встановлена друга група інвалідності, загальне захворювання.

З довідки №515 від 05 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Калуського управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та отримує пенсію по інвалідності в сумі 1 452,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено з 01 січня 2018 року розмір прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 1 860 грн.

Отже, мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років, з січня 2018 року, з урахуванням прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», 50% прожиткового мінімуму становить 930 грн.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції, правильно застосувавши наведені вище положення СК України, на підставі доказів, поданих сторонами, та враховуючи доходи та стан здоров'я відповідача, дійшов обґрунтованого висновку щодо розміру стягуваних з відповідача аліментів.

Доводи апеляційної скарги щодо завищеного порівняно з розміром отримуваної пенсії розміру збільшених аліментів на увагу не заслуговують, оскільки Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому, з огляду на зміст цієї норми, суд не вправі встановити розмір аліментів менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом першої інстанції враховано обставини, на які вказує апелянт щодо стану здоров'я та матеріального забезпечення та з огляду на встановлений державою мінімум ухвалено обґрунтоване рішення.

Щодо застосування в даному випадку норми про компенсацію державою різниці у розмірах аліментів, які не відповідають встановленому мінімуму, то про її застосування відповідач вправі звертатися у встановленому спеціальним законодавством порядку, за умови, що будуть наявними передумови її застосування, однак і в спірному випадку підстави для цього відсутні.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Долинського районного суду від 03 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 травня 2018 року.

Головуюча Л.В. Василишин

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта