Справа № 346/3956/18
Провадження № 2/346/1938/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого- судді П»ятковського В.І.

секретаря Іванишин Х.І.,

відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння № 22 по вул. Франка в с. Семаківці Коломийського району Івано-Франківської області відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була її мати, ОСОБА_7, про що їй 04 березня 1992 року видано свідоцтво про право власності на житловий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 268 від 12 грудня 1990 року. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ, однак оригінал правовстановлюючого документа втрачений. Крім матері, членами колгоспного двору були : ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

23 лютого 1991 року ОСОБА_7 померла і після її смерті відкрилась спадщина на частину вказаного будиковолодіння.

Разом з тим, зазначає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не витребували своїх часток протягом строку давності, а тому втратили право на частки в майні колгоспного двору.

Таким чином, на час ліквідації колгоспних дворів у господарстві проживали ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, які не втратили права на частку в дворі, а тому кожному з них належить по 1/4 частині будинковолодіння.

Вказує, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на частку в майні колгоспного двору не претендують та не заперечують проти визнання за нею права власності на будинковолодіння в цілому.

Позивач в судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з"явились, подали до суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що будинковолодіння № 22 по вул. Франка в с. Семаківці Коломийського району Івано-Франківської області відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_7, про що їй 04 березня 1992 року видано свідоцтво про право власності на житловий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 268 від 12 грудня 1990 року. Наведене підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів № 61343 від 02 травня 2018 року, виданою Коломийським МБТІ (а.с.13). Однак, оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок втрачений, про що позивачем подано оголошення відповідного змісту в газеті "ЗР-Інформ" (а.с.29-30).

Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані та проживали : ОСОБА_7 - голова двору, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_2 - онук, ОСОБА_4 - невістка та правнуки : ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради об"єднаної територіальної громади Коломийського району № 720 від 06 червня 2018 року (а.с.11).

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

23 лютого 1991 року ОСОБА_7 померла, про що в Книзі реєстрації смертей складено відповідний актовий запис за № 22, що підтверджується довідкою Семаківської сільської ради Коломийського району (а.с.7).

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не витребували своїх часток у майні двору, протягом строку давності, а тому втратили право на них. Окрм того, ОСОБА_4 з 2001 року, а ОСОБА_6 з 2003 року в будинку не проживають, що підтверджується актом обстеження фактичного місця проживання № 536/02-07/39 від 08 серпня 2018 року, складеного представниками Матеївецької сільської ради об"єднаної територіальної громади Коломийського району (а.с.12).

Таким чином на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, які не втратили права на частку в майні колгоспного двору, то кожному з них належало по 1/4 частині будинковолодіння.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку.

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого Коломийським МБТІ 11 травня 2018 року житловий будинок в с. Семаківці, вул. Франка, 22, Коломийського району, Івано-Франківської області має загальну площу 66,5 кв.м., житлову 35,3 кв.м (а.с.8-10).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 11 червня 2018 року ринкова вартість вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 199554, 00 грн. (а.с. 14-28).

Виходячи з того, що позивачу на праві власності належить нерухоме майно і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, вона не в змозі оформити власність через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті голови двору та втрачений оригінал правовстановлюючого документа, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_3 право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 346, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч. 2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с. Семаківці, вул. Франка, 22, Коломийського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди в с. Семаківці, вул. Франка, 22, Коломийського району Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2018 року.

Суддя П'ятковський В. І.