Номер провадження 2/243/550/2018
Номер справи 243/2072/17
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

« 26 » лютого 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Кобець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного Договору № б/н 05 березня 2007 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2018 року прізвище відповідача ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_1

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифами ОСОБА_3» складає між ним та ОСОБА_3 Договір, що підтверджується підписом у заяві.

У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31 січня 2017 року має заборгованість 31673,36 грн., яка складається з наступного:

- 2711,79 грн. заборгованість за кредитом;

- 24215,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 250,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 1496,35 грн. штраф (процентна складова).

Просить суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 березня 2007 року у розмірі 31673,36 грн., яка складається з наступного:

- 2711,79 грн. заборгованість за кредитом;

- 24215,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 250,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 1496,35 грн. штраф (процентна складова), а також судові витрати по справі у сумі 1600,00 грн.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі Довіреності №7959-К-О від 08 серпня 2017 року (а.с.161) не зявився, 26 лютого 2018 року надав до суду Заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. У наданій до суду Відповіді на Відзив зазначив, що 05 березня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1Ф було укладено Кредитний договір, відповідно до якого вона отримала кредит у сумі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами. Позичальник підтвердив свою згоду на те. що Заява. Умови надання банківських послуг. Правила користування платіжною карткою та ОСОБА_3 складають між ним і ОСОБА_3 Договір про надання банківських послуг.

Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між ОСОБА_3 і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та ОСОБА_3. Таким чином, між ОСОБА_3 та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов'язків, що за змістом ч. І ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови. Правила та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві.

Тарифи - розмір винагороди за послуги ОСОБА_3; є невід'ємною частиною Договору. Перелік може змінюватися і доповнюватися, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Необхідно відзначити, що виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло "10" років, Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може служити розрахунок заборгованості, виписка по рахунку.

З анкети-заяви вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що Відповідач висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна" та особистим підписом засвідчила (в), що Я згодна (єн) з тим, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та ОСОБА_3 Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді.... Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.

В даній справі Позивач надає докази, що Відповідача було ознайомлено саме із зазначеними Умовами та правилами надання банківських послуг та наказ ОСОБА_3:

С-169 от 23 серпня 2006 яким затверджені Умови та Правила надання банківських послуг, що долучені до позовної заяви.

Приймаючи до уваги те, що за ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису Відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами.

Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Відповідно до ч 1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ч. 1 ст.634 ЦК, підписавши заяву, фізична особа, приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. Тобто, з моменту підписання фізичною особою заяви, між ОСОБА_3 та клієнтом був укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого ОСОБА_3 договору (умов кредитування).

До суду було надано виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат. здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору, всі операції за картковим рахунком, з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції.

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.

В даній справі позивач надав докази, що відповідача було ознайомлено саме із зазначеними Умовами та Правилами надання банківських послуг та наказ ОСОБА_3 від 23 серпня 2006 року, яким були затвердженні зазначені Умови та Правила надання банківських послуг.

Крім того, згідно п. 5.3 кредитного договору встановлено, що Банк має право проводити зміни ОСОБА_3, а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку. При підключенні Держателя до системи Інтернет- банкінг (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Мобил- банкінг, ОСОБА_3 надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції смс-повідомлень.

Відповідно до п. 6.3. Договору до обов'язків клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку.

Отже Відповідач мав можливість самостійно знайомитися з балансом свого карткового рахунку шляхом отримання інформації через Інтернет. Згідно п. 6.3 Правил надання банківських послуг, отримання виписок карткового рахунку є обов'язком Клієнта. Не отримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання своїх зобов'язань за договором (п. 8.1. Правил).

п. 6.4 УІП встановлено, що при незгоді зі змінами Правил та / або ОСОБА_3 Клієнт зобов'язаний надати ОСОБА_3 письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед ОСОБА_3, у тому числі і заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Держателю і його Довіреною особам.

Умови про порядок внесення змін до ОСОБА_3 та Умов та Правил надання банківських послуг були закладені з самого початку, тобто Відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору Відповідача влаштовували умови вищевказаного договору про що свідчить його підпис, а тому заперечення в цій частині являються необґрунтованими.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 1,9 % в місяць 22,8 % на рік, далі процентна ставка була змінена, а саме: 01 січня 2013 року встановлена в розмірі 30 % на рік, з 01 вересня 2014 року встановлена у розмірі 34.80 % та 0 квітня 2015 року встановлена у розмірі 43,20 %, що підтверджується наказами банку СП- 2012-6993080 від жовтня 2012, СП-2014-6915682 від 18 серпня 2014 року та СП-2015-6552838 від 18 лютого 2015 року.

Підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявному боргу.

Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та Відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами.

Зокрема згідно п. 5.3 кредитного договору. ОСОБА_3 має право проводити зміни ОСОБА_3, а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку. При підключенні Держателя до системи Інтернет- банкінг (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Мобил-банкінг, ОСОБА_3 надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції смс -повідомлень.

Таким чином, розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись ОСОБА_3 за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку.

Відповідно до п. 6.3. Договору в обов'язки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку.

Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання своїх зобов'язань за договором (п. 8.1. Правил).

Умови про порядок внесення змін до ОСОБА_3 по кредиту були закладені з самого початку, тобто Відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору Відповідача влаштовували умови вищевказаного договору про що свідчить його підпис.

Відповідно до п. 6.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт зобов'язаний у разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг та/або ОСОБА_3 надати ОСОБА_3 письмову заяву про розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед ОСОБА_3, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Власнику і його Довіреним особам.

Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 15 грудня 12 року, 15серпня 2014 року та 15 березня 2015 року і на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від Відповідача до ОСОБА_3 не надходило, що являється підтвердженням прийняття діючих умов договору.

Номер на який Відповідачу були направлені смс-повідомлення про зміну відсоткової ставки був ним зазначений в анкеті-заяві від 06 жовтня 2010 року.

Оскільки відповідач, про зміну свого контактного номеру телефону Банк не повідомляв, смс- повідомлення було направлено на останній відомий ОСОБА_3 номер телефону. У разі зміни процентної ставки розрахунок процентів на заборгованість, що виникла до зміни нараховується за діючою процентною ставкою на момент використання цих коштів, якщо частина боргу використана уже після зміни процентної ставки, розрахунок процентів на цю частину заборгованості здійснюється за новою процентною ставкою.

Дана умова не діє при нарахуванні процентів на прострочену заборгованість.

При розрахунку процентів цифри, починаючи з третього знаку після коми, відкидаються.

Сума після коми ручного розрахунку може відрізнятися від розрахунку який доданий до позову у зв'язку з автоматичним округленням.

Згідно виписки по рахунку Відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобовязання за кредитом, тому представник позивача вважає, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобовязання за Договором (а.с.141-146).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с. 138). У Відзиві на позовну заяву зазначила, що документи на які позивач посилається у позові як на кредитний договір не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору оскільки вона не пам'ятає, щоб підписувала будь-які документи у банку. При цьому Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (справа N 6-16цс15) взагалі зазначає, що навіть у разі наявності оригіналу анкети-заяви вона сама по собі не може бути кредитним договором, якщо Умови і Правила надання банківських послуг не містять підпису клієнту, оскільки в такому випадку не можливо зробити висновок, що саме з цими умовами ознайомили позичальника.

Зазначає, що вона дійсно отримувала від ОСОБА_3 грошові кошти та зобов'язана їх сплатити, що свідчить про укладення договору позики, оскільки за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості та договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками /стаття 1046 ЦК України/.

За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, та якщо договором не встановлений строк повернення позики, або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Також на думку позивача вона начебто отримала кредит під 22,8 % річних, при цьому вказуючи що тіло кредиту є 2711.79 грн., а відсотки за користування кредитом складають 24215,22 грн., тоді як сума відсотків на рік становитиме за такою процентною ставкою 618,29 грн. і така сума відсотків могла бути нарахована за строк, що перевищує 39 років (618,29 грн.*39 років=24113 грн.), тоді як вказана заборгованість почала формуватися не раніше 2007 року.

Зазначила, що позивач намагається у позові та письмових поясненнях обґрунтувати законність змінити ним в односторонньому порядку процентної ставки за допомогою СМС повідомлення, тоді як відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку, а розмір змінюваної процентної ставки може змінюватися виключно на підставі письмового повідомлення позичальника, тоді як банк вказує, що начебто направив СМС, що не може вважатися письмовим повідомлень. Зазначає, що номер на який направлено СМС згідно виписки банку взагалі на той час їй не належав і вона ним не користувалася. Вважає, що сума коштів які вона повертала на свій рахунок, приблизно, дорівнює сумі, яку вона отримала від банку. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.125).

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_5, який діє на підставі Ордеру, серія ДН №00051491 від 13 листопада 2017 року (а.с.129), в судове засідання не зявився. 26 лютого 2018 року до суду надав Заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_1 Вимоги позивача не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні у звязку з відсутністю оригіналу кредитного договору та неможливістю позивачем надати оригінал такого договору. Зазначив, що жодних кредитних договорів ОСОБА_1 з ПАТ КБ «ПриватБанк» не підписувала. Просив суд, при розгляді справи, врахувати Висновок Товариства з обмеженою відповідальністю «Професіонали Донбасу» від 12 лютого 2018 року (а.с. 163).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Як встановлено у судовому засідання та вбачається матеріалів справи, відповідно до укладеного Договору № б/н від 05 березня 2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифами ОСОБА_3» складає між ним та ОСОБА_3 Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, а також визнано відповідачем ОСОБА_1, що 05 березня 2007 року, ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, про що вона зазначила у наданому Відзиві на позовну заяву (а.с. 125).

Відповідно до цієї анкети-заяви їй була видана кредитна картка «Універсальна», на даний час тип картки не змінився.

Вона погодилася з тим, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, з якими він ознайомився в письмовому вигляді, складають між ним та банком договір. Анкета-заява підписана ОСОБА_1 особисто (а.с. 7).

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Враховуючи вказані приписи закону, а також фактичні обставини, суд приходить до переконання, що між сторонами дійсно укладений кредитний договір без номеру, який відповідно до статті 526 ЦПК України має виконуватися належним чином.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Відповідно до вказаного кредитного договору ОСОБА_1 отримала у ПАТ КБ «Приватбанк» 05 березня 2007 року кредит в сумі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

З матеріалів справи вбачається, що станом на день укладання ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 кредитного договору базова процентна ставка за кредитом дорівнювала 22,80% на рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту». У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконала.

У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 31 січня 2017 року має заборгованість у сумі 31673,36 грн., яка складається з наступного:

- 2711,79 грн. заборгованість за кредитом;

- 24215,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 250,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 1496,35 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні Позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 120 днів, Позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконала, внаслідок чого повинна сплачувати штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 250,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 1496,35 грн. штраф (процентна складова).

В той же час, відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення Проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

За змістом ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

ОСОБА_3 та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно із Додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить с. Долина Словянського району Донецької області.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 на момент укладання договору і на даний час, зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією Паспорту № 000 924553, від 01 вересня 2017 року, громадянки України, яка належить ОСОБА_1 (а.с.39-40), суд приходить до переконання, що на зазначені договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 року, у звязку з чим Банк повинен був не нараховувати або скасувати відповідачу нараховану пеню за період з 14 квітня 2014 року.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення пені та комісії не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до розрахунку за договором, заборгованість з комісії та пені станом на 11 квітня 2014 року, тобто яка утворилася до 14 квітня 2014 року, складає 00,00 грн.(а.с. 4-6).

Що стосується вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з ОСОБА_1 штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у сумі 250,00 грн. фіксованої частини та 1496,35 грн. процентної складової, то суд приходить до переконання, що в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ за період з 14 квітня 2014 року, банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Що стосується розрахунку ПАТ КБ «Приватбанк» щодо доведеності розміру заборгованості за процентами за користування кредитом, то повністю з даним розрахунком суд погодитися не може.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 березня 2007 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву на приєднання до Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку у якій висловила свою згоду, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта та Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між нею та ОСОБА_3 договір про надання банківських послуг.

У заяві зазначено, що вона ознайомлена з вказаними Умовами і Правилами, а також Тарифами банка, які були надані їй у письмовому вигляді. До цієї Заяви додана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». (а. с. 7).

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як передбачено ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч.1 ст. 639 ЦК України).

Тобто, уклавши на підставі вільного волевиявлення такий договір, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, що свідчить про виникнення між позичальником та ОСОБА_3 кредитних правовідносин.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося відповідачем ОСОБА_1 у наданому до суду Відзиві на позовну заяву (а.с. 125), що вона отримувала у ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти, проте, вона вважає, що Банк безпідставно вимагає повернення кредиту та процентів за користування кредитом через те, що вона сплачувала грошові кошти у повному обсязі, тому не має заборгованості. Вважає, що Банк збільшив відсоткову ставку з 22,80 % до 43,20% без її згоди. Тому вона не може нести цивільну відповідальність за неповернення кредитних коштів.

Судом встановлено, що відповідно до ОСОБА_3 банку станом на 05 березня 2007 року за користування кредитом сторони домовились про сплату ОСОБА_1 процентів у розмірі 22,80% на рік.

Але протягом дії кредитної картки процентна ставка за користування кредитом змінювалась і становила у період:

- з 05 березня 2007 року по 01 січня 2013 року - 22,80% річних;

- з 01 січня 2013 року по 31 серпня 2014 року - 30 % річних;

- з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року 34,80 % річних;

- з 1 квітня 2015 року по 31 січня 2017 року - 43.20% річних.

Про це свідчить пояснення представника позивача, які були надані у Запереченнях на відзив на позовну заяву, а також розрахунок заборгованості за договором від 05 березня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 (Лаврик, ОСОБА_2) О.Ф. (а.с. 4-6, 142-146).

Згідно ст. 4 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. Розумність - це зважене вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів усіх учасників, а також інтересів громади (публічного інтересу).

Відповідно до частини 1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Судом встановлено, що збільшення Приватбанком процентної ставки за користування ОСОБА_1 кредитними коштами відбувалось з порушенням вимог вказаного Закону. Відповідач не був письмово повідомлений банком про збільшення процентної ставки, з ним не підписувались будь які угоди щодо цього. Крім того, судом встановлено, що на час збільшення процентної ставки, що мало місце 01 квітня 2015 року, відповідач перестав сплачувати кредит і заборгованість по сплаті процентів виникла з 01 березня 2014 року.

Таким чином, збільшення процентної ставки відбулося в односторонньому порядку банком без згоди позичальника. Тому такі дії ПАТ КБ «Приватбанк» є незаконними і не можуть бути підставою для стягнення з відповідача заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у підвищеному розмірі.

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що вона не має заборгованості за кредитним договором, оскільки крім заперечень щодо існування заборгованості по кредитному договору від 05 березня 2007 року, що зазначена у розрахунку, наданого позивачем по справі, ОСОБА_1 не надала суду жодних належних доказів по справі, які б могли спростувати даний розрахунок.

Таким чином судом встановлено, що борг відповідача за кредитом складає 2711,79 грн..

Крім того, представником відповідача - адвокатом ОСОБА_5 надано Розрахунок відсоткової ставки за кредитом, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Професіонали Донбасу», відповідно до якого заборгованість за відсотками за кредитним договором від 05 березня 2007 року з 01 квітня 2014 року по 30 листопада 2017 року, що складає 1339 днів з розрахунку заборгованості за кредитом - 2711,79 грн. та 22,80 процентної ставки, дорівнює 2268,19 грн.

Представник відповідача зазначив, що згоден з проведеним розрахунком заборгованості за відсотками, оскільки даний розрахунок проведений фахівцями в області фінансів та бухгалтерського обліку, та не заперечував проти стягнення з відповідачки саме такої суми заборгованості за відсотками, яка зазначена у розрахунку.

Суд приймає Розрахунок заборгованості по відсоткам за користування кредитом, наданий представником відповідача - адвокатом ОСОБА_5 та здійснений Товариством з обмеженою відповідальністю «Професіонали Донбасу», оскільки він проведений спеціалістом в області бухгалтерського обліку та фінансової звітності, який має право здійснювати відповідні послуги (а.с. 157-160).

Разом з тим суд не може погодитися з кількістю прострочених днів невиконання зобовязання за кредитним договором від 05 березня 2007 року, що зазначені у розрахунку, оскільки розрахунок здійснений за період з 01 квітня 2014 року по 30 листопада 2017 року, що складає 1339 днів (а.с. 157-160), тоді як позивач просить суд стягнути заборгованість з відповідача станом на 31 січня 2017 року, яка утворилася за період з 01 квітня 2014 року по 31 січня 2017 року та складає 1036 днів (а.с. 4-6), тому заборгованість за відсотками за цей період складає 1754,92 грн. (2711,79 грн. х 1036 днів прострочення платежу / 365 днів у році *22,80%).

Отже, відповідач має сплатити банку заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 квітня 2014 року по 31 січня 2017 року, однак не з розрахунку 30% та 43,20% річних, оскільки збільшення процентної ставки в односторонньому порядку банком без згоди позичальника є незаконною, а з розрахунку 22,80% річних, як це передбачено кредитним договором.

Отже, відповідач повинен сплатити банку заборгованість по процентам за користування кредитом, яка станом на 31 січня 2017 року складає 1754,92 грн.

До такого висновку суд прийшов, виходячи з того, що Відповідач перестав виконувати зобовязання за кредитним договором з квітня 2014 року до 31 січня 2017 року процентна ставка по кредиту складала 30% та 43,20%, що є значно більшим ніж 22,80 % встановлених кредитним договором, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за цей час складає 1754,92 грн., тому до сплати заборгованість по відсоткам за користування кредитом дорівнює 1754,92 грн.

Таким чином з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 05 березня 2007 року станом на 31 січня 2017 року у розмірі 4466,71 грн., яка складається з наступного:

- 2711,79 грн. заборгованість за кредитом;

- 1754,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

У відповідності до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 року від 01.02.2014 року « У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення ( Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13)».

Таким чином суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за Кредитом в сумі 4466,71 грн., задовольнивши частково позовні вимоги.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-19, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2017 року складає 1600,00 грн.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп. (а.с.19).

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 4466,71 грн.

Отже процентне співвідношення задоволених вимог становить 14,10% ((4466,71 грн. задоволені вимоги) / (31673,36 грн. заявлені позовні вимоги )*100%).

З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 225 грн. 60 коп. (1600 грн. сплачений судовий збір * 14,10 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 225 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,128,131,133,141,259,264,265,268 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1048, 1049, 1050, 1056-1 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Донецька область, Словянський район, село Долина, вул. Виноградна, будинок № 42, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (р/р № 3111, МФО № 305299, ) заборгованість за договором № б/н від 05 березня 2007 року, яка станом на 31 січня 2017 року складає: заборгованість за кредитом 2711,79 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1754,92 грн., а всього 4466 грн. 71 коп. (чотири тисячі чотириста шістдесят шість грн. 71 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Донецька область, Словянський район, село Долина, вул. Виноградна, будинок № 42, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (р/р № 3111, МФО № 305299, ) судовий збір у сумі 225 грн. 60 коп. (двісті двадцять пять гривень 60 коп.).

У задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відмовити.

На рішення суду учасниками може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст судового рішення складено 27 лютого 2018 року.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_6