ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2354/17
Провадження №2/477/163/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.

при секретарі Єрьоміній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Південна товарна біржа

про визнання договору купівлі - продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна від 13 березня 2002 року №11444, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 та зареєстрований на Південній товарній біржі.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що 13 березня 2002 року придбала у ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області по вул. Горького, буд. 45. Правочин між сторонами вчинений письмово та укладений на Південній товарній біржі, зареєстрований 13 березня 2002 року в Журналі реєстрації біржових угод за №11444. При цьому, договір виконаний в повному обсязі, а саме виплачена грошова сума, нерухоме майно прийнято в користування. Враховуючі, що спірний договір не посвідчений нотаріально, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивач не зявилась, від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Південна товарна біржа в судове засідання свого представника не направила, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Постанови Верховної ОСОБА_1 України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.

13 березня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Горького, буд. 45 в смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області (а.с.4).

Вказаний договір зареєстрований у відповідності до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) на Південній товарній біржі.

Власність, яка відчужена за спірним договором, зареєстрована за ОСОБА_1, що підтверджується реєстраційним посвідченням КП «ММБТІ» від 21 березня 2002 року за №1181 (а.с.3).

Зі змісту спірного договору вбачається, що відчужуваний житловий будинок належав попередньому власнику на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15 листопада 1973 року.

Згідно пункту 4 спірного договору продавець засвідчував, що відчужена ціла домобудівля нікому не продана, не закладена, не подарована, не здана в оренду, у спорі та під забороною не перебуває.

Кошти за купівлю-продаж житлового будинку в розмірі 1700,00 грн. отримані продавцем ОСОБА_2 до посвідчення договору Південною товарною біржою (пункт 5 спірного договору).

Зі змісту статті 227 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі ЦК УРСР) вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином.

Згідно приписів частини 1 статті 47 ЦК УРСР недотримання вимог, передбачених статтею 227 ЦК УРСР тягне за собою недійсність договору.

Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК УРСР суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього.

В судовому засіданні встановлено, що по спірному договору досягнуто всіх істотних умов, позивач, в силу статті 145 ЦК УРСР є добросовісним набувачем.

Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 293, 294 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області по вул. Горького, буд. 45, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13 березня 2002 року на Південній товарній біржі за №11444.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено і підписано 17 січня 2018 року.

СУДДЯ С.М.ГЛУБОЧЕНКО