РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про стягнення коштів покладених на рахунки у відповідача та нарахованих відсотків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму грошових компенсаційних вкладів та нарахованих відсотків. Зазначає, що на його особових рахунках знаходяться грошові вклади, зокрема, на рахунку № 41243 - в розмірі 6810 руб. (карбованців), на рахунку № 07700016 - в розмірі 9971 руб. та на рахунку № 43486 - в розмірі 1055 руб. Позов обґрунтовує тим, що до досягнення повноліття, тобто станом на 29.08.1991 року він не міг зняти грошові кошти з банківських рахунків в силу свого віку, а після 29.08.1991 року не міг зняти кошти в зв»язку з грошовою реформою проведеною в СРСР. Дані особові рахунки були відкриті його матір»ю до його повноліття та кошти були внесені до Ощадбанку СРСР. Станом на 01.01.1992 року на його особових рахунках знаходилося 6904 руб. (2919,40+2929,50+1055). Станом на 01.04.1993 року на його особових рахунках знаходилося 17836 руб. (6810+9971+1055), в тому числі кошти покладені на рахунок і нараховані відсотки. Курс радянського рубля станом на 1991-1993 роки становив 0,78 коп. за 1 долар США, таким чином на його особових рахунках знаходилося 22867 доларів США. На сьогодні офіційний курс становить 1 долар США 26,40 гривень, таким чином сума позову становить 22867 дол.США *26,40 грн.=603688 грн. З метою досудового врегулювання спору він неодноразово звертався до Банку з проханням виплатити належні кошти, проте отримував відмову. Посилаючись на вказані обставини, просить задовольнити позов.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 вересня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.

Від Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до суду надійшов відзив по справі, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи тим, що питання збереження, відновлення реальної вартості та компенсації знецінених грошових заощаджень громадян України, які зберігаються на рахунках Ощадного банку колишнього СРСР до 02.01.1992 регулюються Законом України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України». Держава зобовязується забезпечити збереження та відновлення реальної вартості заощаджень громадян. Суми коштів, зафіксовані в ощадних книжках (компенсаційних рахунках) вкладниками, у тому числі і матір"ю позивача, фактично на зберігання до АТ "Ощадбанк" не вносились, а зазначені суми держава планує випалатити поступово.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв'язку і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що матір»ю позивача ОСОБА_4 до 02 січня 1992 року внесено до Ощадбанку СРСР кошти, на особові рахунки, відкриті на ім»я позивача, вклади було проіндексовано та видано ощадні книжки, які складали залишок коштів на компенсаційних рахунках на підставі п. 5 Указу Президента України № 762 від 25.08.96 року, яким з 02.09.96 року українські карбованці підлягали обміну на гривні (банкноти та розмінну монету) за курсом 100 000 крб. на 1 гривню, а ще раніше, Указом Президента України № 549/92 від 07.11.1992 року, припинилось функціонування рубля та по рахунках фізичних та юридичних осіб була проведена переоцінка у співвідношенні 1 рубль до 1 українського карбованця без обмежень суми коштів.

Відповідно до копій ощадних книжок позивача зазначено залишок коштів на компенсаційному рахунку № 915519423 - в розмірі 2919,40, на компенсаційному рахунку №-2929,50 та на компенсаційному рахунку № НОМЕР_1 - в розмірі 1055,25. Банком проведено реєстрацію в інформаційно-аналітичній системі «Реєстр вкладників заощаджень громадян».

Згідно з Постановою НБУ № 280 від 17.06.2004 року «Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України» рахунки позивача належить до 9 класу, тобто позабалансові рахунки, до яких відносяться компенсаційні рахунки, що відкривались в установах АТ «Ощадбанк».

Компенсаційний рахунок - це фактичне оформлення права на отримання компенсації за наявності грошових коштів для компенсації заощаджень громадян, які визначаються в державному бюджеті окремою статтею.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про банки та банківську діяльність» держава не відповідає по зобов'язаннях банків, а банки не відповідають по зобов'язаннях держави, якщо інше не передбачено законом або договором. Зазначене підтверджується рішенням Конституційного суду України від 10.10.2001 року і рішенням судової палати по цивільних справах Верховного суду України від 06.06.2002 року. Згідно ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що внески фізичних осіб Державного Ощадного банку України гарантуються державою.

Згідно ст.2 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», держава зобов'язується забезпечити збереження та відновлення реальної вартості заощаджень громадян і гарантує їх компенсацію у встановленому порядку. Вказаним Законом, визначено, що компенсація громадянам України втрат від знецінення грошових заощаджень проводиться починаючи з 1997 року в грошовій формі за рахунок коштів Державного бюджету України та інших формах відповідно до законодавства. Компенсаціявтратвідзнецінення грошових заощаджень, поміщених до 02.01.1992 року в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери, придбані в таких установах, проводиться їх власникам у готівковій чи безготівковій формі через установи Ощадного банку України після внесення в інформаційно-аналітичну систему «Реєстр вкладників заощадженьгромадян» відомостейпроних,необхідних для ідентифікації вкладника під час відкриття рахунку.

Обслуговування громадян, пов'язане із внесенням зазначених відомостей, здійснюється безоплатно. Кошти для компенсації заощаджень громадян визначаються в Державному бюджеті України окремою статтею. Порядок проведення компенсації, у тому числі перерахування коштів, передбачених у Державному бюджеті України, установам Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху, визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України може залучати для проведення компенсаційних виплат позабюджетні кошти, у тому числі кошти, залучені до Державного бюджету України через спеціальні податки, встановлені законами України, а також від здійснення операцій з державними цінними паперами. Погашення відновлених заощаджень громадян, поміщених у цінні папери, здійснюється на загальних підставах відповідно до сум, визначених у Державному бюджеті України.

Згідно ст.7 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» заощадження повертаються поетапно, залежно від суми вкладу в межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом України на поточний рік.

Перелік груп вкладників і порядок проведення виплат проіндексованих грошових заощаджень, а також обсяг виплат згідно із статтею 8 цього Закону у межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відновленню підлягають грошові заощадження, поміщені в період до 02.01.1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери, придбані в установах Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, у тому числі облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, облігації Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року, державні казначейські зобов'язання СРСР, сертифікати Ощадного банку СРСР. Компенсації підлягають також грошові заощадження громадян України, поміщені в установи Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху протягом 1992-1994 років і які знаходилися на рахунках зазначених установ не менше одного повного календарного року в період 1992-1995 років.

Компенсація громадянам України втрат від знецінення грошових заощаджень відповідно до Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» проводиться виключно в грошовій формі за рахунок Державного бюджету України, для чого в Державному бюджеті України, починаючи з 1997 року, передбачаються відповідні кошти, але на 2016 рік та 2017 рік такі кошти не передбачені.

Рішенням Конституційного Суду України від 10.10.2001 року № 13-рп/2001було встановлено, що положення ст. 7 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», відповідно до яких заощадження повертаються «поетапно», «залежно від суми вкладу», «у межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом України на поточнийрік»,хоча іобмежують конституційне право власності громадян, але не суперечать статтям 13, 41, 64 та іншим статтямКонституції України.

Перелік груп вкладників і черговість виплат проіндексованих грошових заощаджень, а також обсяг виплат згідно із ст. 8 Закону № 537/96-ВРу межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02.07.2002 року по справі «Гайдук та інші проти України» компенсаційні кошти, передбачені Законом № 537/96-ВР належать до коштів Державного казначейства, які виділяються державою на певних умовах.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що відповідача має повернути грошові кошти, які вимагає позивач лише тоді, коли грошові кошти для повернення заощаджень будуть перераховані з Державного бюджету на рахунок Ощадбанку, а Ощадбанк відмовиться їх виплачувати, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд вважає судові витрати фактично понесеними за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про стягнення коштів покладених на рахунки у відповідача та нарахованих відсотків - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_3 (проживає 231381 с.Больфеники ПО Бенякони, Вороновського району Гродненської області, Республіка Бєларусь, РНОКПП НОМЕР_2)

Відповідач: Публічне Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» (01021, м.Київ, вул.Госпітальна,12-г )

Повне судове рішення складено 22 грудня 2018 року.

Суддя І.О.Гордійчук