ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1372/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шклянки М.П.,

при секретарі Галян Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальність «Фоззі-Фуд», третя особа: Товариство з обмеженою ідповідалбністю «Протект Сек'юриті» про захист честі і гідності,

В С Т А Н О В И В :

01.09.2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальність «Фоззі-Фуд», в якій просила зобов"язати відповідача вибачитись за приниження її честі і гідності, вибачитись письмово, стягнути з відповідача на її користь 40 000 грн. моральної шкоди та 10 000 грн. шкоди, заподіяної її здоров"ю.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила наступне. 01.09.2014 року після 21-00 год. позивач зайшла до супермаркету "Сільпо", що розташований за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144-Б, з метою придбання продуктів харчування. Ніяких продуктів у її сумках не було. Вибравши необхідний товар позивач прошла на касу, де і оплатила його, отримавши відповідний чек. Після розрахунку на касі направилася до столика, на якому стояли корзинки, аби перекласти придбаний товар до своєї сумки. В цей час до неї підійшов охоронець і запитав показати йому чек. Вона спокійно надала чек охоронцю, тримаючи в руках придбані продукти. Перевіривши чек, охоронець запитав, чи є в сумках продукти. Отримавши негативну відповідь охоронець став змушувати викладати на столик усе, що було у її господарській сумці. Цей обшук був вкрай ганебний, робився публічно біля столика в присутності покупців і працівників магазину. Невиявивши неоплаченого товару у сумці, охоронець став змушувати відкрити другу сумку для огляду, на що отримав категоричну відмову. Після чого охоронець заяви, що буде викликати міліцію.Згодом до них підійшов адміністратор і запросив в робочу кімнату, де також оглянув придбаний товар, чек і речі позивача. Прибулим працівникам міліції позивач також надала для огляду речі, які були у неї в сумках, чек та оплачені продукти. З боку працівників міліції було прийнято рішення прослідувати разом з ними та охоронцем до територіального відділу міліції для надання пояснень, що було і зроблено. Окремо позивач зазначила про те, що працівник охорони надаючи пояснення, звів на неї наклеп вказав про те, що вона не виклала всі продукти на його прохання та ображала його батьків нецензурними словами.

Неправомірними діями з боку відповідача було порушено право позивача на повагу до її гідності та честі, було завдано шкоду її здоров"ю а також моральну шкоду, яка полягає у вкрай глибоких, тяжких, душевних стражданнях, зазнала тяжкого стресу, почувається в стані тяжкої психологічної напруги в будь-якому магазині з охороною, змушена переплачувати за продукти харчування, купуючи їх у приватних осіб.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити та наполягала, що саме ТОВ "Фоззі-Фуд" має відшкодувати завдану їй шкоду та вибачитися перед нею.Категорично заперечувала щодо заміни відповідача та залучення будь-яких співвідповідачів.

Представник відповідача ТОВ "Фоззі-Фуд" в судовому засіданні щодо задоволення заявлених позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що охоронник не є співробітником ТОВ "Фоззі-Фуд", охорона супермаркету виконується на підставі аутсорсингу згідно Договору № 56-ГСП-14 від 01.04.2014 року "на надання охоронних послуг" з ТОВ "Протект Сек"юриті", зі сторони співробітників супермаркету до позивача не було ніяких звинувачень, тому ТОВ "Фоззі-Фуд" не є належним відповідачем по справі.

Ухвалою суду від 23.11.2017 року в судовому засіданні до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог було залучено ТОВ "Протект Сек"юриті". представник якого у судовому засіданні також заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог оскільки позивачем не доведено протиправність поведінки відповідача, наявність самої моральної шкоди та причинного зв"язку між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності до положень ст. 32 Конституції України кожному гарантується cудовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1, під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Водночас, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 18 вищенаведеної постанови, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Однак, всупереч вищенаведених положень законодавства, позивачкою не надано до суду жодних достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували сам факт поширення або розголошення зазначеної у позові інформації взагалі та зокремка відповідачем ТОВ "Фоззі-Фуд" .

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачка, як на підставу для задоволення свого позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а ґрунтуються лише на припущеннях про зазначені в позовній заяві факти та події, які на думку позивачки принижують її честь, гідність, завдає моральної шкоди, а також враховуючи те, що у жодного із працівників ТОВ "Фоззі-Фуд" не було претензій до позивача, а охоронець являється працівником іншого товаристрва, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Протект Сек'юриті» про захист честі і гідності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку оголошення вступної та резолютивної частини, вказаний строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05.03.2018 року.

Суддя