ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року

м.Харків.

Справа № 639/489/18 (категорія: справи про встановлення факту, що має юридичне значення), провадження № 22-ц/818/857/18.

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу заапеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 серпня 2018 року (суддя Єрмоленко А.О.)

у цивільній справі (№ 639/489/18) за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6

про встановлення факту родинних відносин, -

встановив:

31.01.2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування заяви ОСОБА_4 посилався на те, що 12.03.2001 р. померла його рідна тітка ОСОБА_7, а 03.12.2017 р. двоюрідна сестра ОСОБА_8, після смерті яких залишилося спадкове майно. При зверненні у встановлений законом строк до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи № 61819099 зясувалося, що деякі документи, які підтверджують родинні стосунки відсутні. Зазначені обставини перешкоджають ОСОБА_4 оформити спадщину за правом представлення, як єдиному спадкоємцю за законом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 серпня 2018 року заяву ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено. Суд вирішив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_8, яка померла 03 грудня 2017 р. є двоюрідною сестрою ОСОБА_4, а ОСОБА_7, що померла 12 березня 2001 р., є рідною тіткою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить рішення суду від 29.08.2018 року скасувати і заяву ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Обґрунтовуючи скаргу представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 вказує, що задовольняючи заяву ОСОБА_4, суд виходив з доведеності факту родинних відносин між заявником і ОСОБА_7, ОСОБА_8 та відсутності спору про право між заявником та заінтересованою особою. Однак під час розгляду справи було виявлено спір про право між заявником ОСОБА_4 та заінтересованою особою ОСОБА_2, оскільки в провадженні Київського районного суду міста Харкова знаходиться справа № 640/4040/18 за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення. Предметом вказаної справи є встановлення юридичного факту проживання ОСОБА_2 однією сім'єю з покійною ОСОБА_8 Факт проживання ОСОБА_2 однією сім'єю зі ОСОБА_8 понад п'ять років, ведення ними спільного господарства, існування взаємних прав та обов'язків між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 свідчить про те, що вони під час проживання однією сім'єю набували майно, на яке розповсюджується право спільної сумісної власності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав і просив задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи і пояснив, що крім справи № 640/4040/18 в Київському районному м.Харкова, також розглядається ще одна справа за участю цих же учасників в Орджод (Фрунз) районному суді м.Харкова, яка розпочата ще до того, як ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м.Харкова з заявою про встановлення факту родинних відносин, однак про наявність спору в іншому суді ОСОБА_4 у своїй заяві також не вказав.

Представник заявника ОСОБА_4 ОСОБА_9 не заперечував про вказані адвокатом ОСОБА_3 нерозглянуті справи за участю цих же осіб у інших судах міста Харкова, однак апеляційну скаргу не визнав і просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги спрямованим на безпідставне перешкоджання ОСОБА_4, як єдиному законному спадкоємцю, реалізувати своє право на спадщину.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Задовольняючи заяву ОСОБА_10 про встановлення факту родинних відносин суд першої інстанції виходив з того, що встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки йому необхідно реалізувати свої спадкові права та у інший спосіб заявник не може довести факт родинних відносин і зазначені обставини перешкоджають подальшому оформленню ним спадкових прав у визначений законом спосіб.

Однак, колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи в порядку окремого провадження помилково не звернув увагу на наявність спору про право.

Частина 3 ст. 315 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України 2004 року, ч.4 ст. 315 ЦПК України, залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Із заяви, поданої безпалим А.О., вбачається, що він звернувся в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту родинних відносин, встановлення яких йому необхідне для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки у нього відсутні документи, що підтверджують родинні стосунки між ним та ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Отже наявним є спір про право на спадкування майна, що унеможливлює розгляд справи в порядку окремого провадження. Такий спір про право має розглядатись в порядку позовного провадження з залученням до участі у справі всіх спадкоємців.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду, оскільки рішення судом першої інстанції постановлене з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

При цьому залишення без розгляду заяви не позбавляє ОСОБА_4 права звернутися до суду за захистом свого права в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.4 ч.1 ст. 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 серпня 2018 року скасувати.

Заяву ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин - залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2018 року.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: І.В. Бурлака

ОСОБА_11