Дата документу 22.12.2018 Справа № 323/3402/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/3402/17
Провадження №22-ц/807/610/18
Головуючий в 1-й інстанції - Плечищева О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 липня 2018 року, ухвалене в м. Оріхів у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_4 про відшкодування в порядку регресу витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 25.02.2016 року на вулиці Космічній в м. Запоріжжі з вини водія ОСОБА_4 який керував автомобілем «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_1, була скоєна дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2016 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, який належав ОСОБА_5 на праві власності. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб відповідно до Звіту товарознавчої експертизи від 15.04.2016 року № 19 становить 67660 грн. 22 коп. Зазначена шкода винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілим особам. Власники пошкоджених автомобілем з метою отримання відшкодування звернулися до Моторного (транспортного) бюро України з відповідною заявою. У зв'язку з настанням події, передбаченої Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі платіжним дорученням від 07.07.2016 року за № 5380 в розмірі 58322 грн. 22 коп. Крім того, за послуги аварійного комісара, згідно актів виконаних робіт та рахунку, позивачем перерахована сума 525, 00 грн. платіжним дорученням № 19 рв від 26.05.2016 року. Всього затрати позивача склали 58 847 грн. 29 коп. Таким чином, позивач, згідно Закону здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач звернувся до відповідача з листом від 08.07.2016 року про компенсацію витрат в добровільному порядку, але відповіді не отримав та добровільно не відшкодував витрати МТСБУ. Позивач прохає стягнути з ОСОБА_6 на їхню користь матеріальну суму шкоди в розмірі 58 847 грн. 29 коп. та судові витрати за оплату судового збору в розмірі 1600 грн.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 липня 2018 року позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_4, про відшкодування в порядку регресу витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України - 58847, 29 гривень на відшкодування в порядку регресу витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування та 1600,00 гривень суму сплаченого судового збору..

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що сума шкоди вказана у звіті, який надав позивач, визначена без урахування зношеності пошкодженого автомобіля в цілому та окремих його деталей. Також апелянт вказує на порушення порядку виплати страхового відшкодування, та зазначає, що заявником ОСОБА_5 було пропущено строк на подачу заяви про страхове відшкодування та не додано усіх необхідних документів передбачених ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.02.2016 року на вулиці Космічній в м. Запоріжжі з вини водія ОСОБА_4 який керував автомобілем «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_1, була скоєна дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2016 року ОСОБА_4 був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП із застосуванням ст.22 КУпАП, йому було оголошено усне зауваження (а.с.5).

Потерпілий від вчиненого ОСОБА_4 ДТП - ОСОБА_5 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою від 10.04.2016 року про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка зареєстрована за вхідним № 13064 25.04.2016 року (а.с.4).

Відповідно до звіту № 19 про оцінку автомобіля НОМЕР_2, наданого спеціалістом - автотоварознавцем аварійним комісаром Кузнецовим Р.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля без врахування коефіцієнта фізичного зносу з врахуванням включення в розрахунок НДС складає 67 660, 22 грн. (а.с.6-12), вартість роботи комісара склала 525, 00 грн., відповідно акту виконаних робіт № 3/1 - 05/7175 від 14.03.2016 року ( а.с.18). Згідно з довідкою № 1 від 22.06.2016 року Моторного (транспортного) страхового бюро України розмір шкоди, який підлягає відшкодуванню складає 58 322 грн. 29 коп. (а.с.14).

Відповідно до наказу № 5380 від 07.07.2016 року фінансове управління МТСБУ було зобов'язано сплатити на рахунок ОСОБА_5 шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 58 322, 29 грн. (а.с.13).

Зазначена сума була перерахована, що підтверджується платіжним дорученням № 5380 рв від 07.07.2016 року. Оскільки ОСОБА_4 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то потерпілий ОСОБА_5 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування йому заподіяної шкоди.

На підставі його заяви Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало йому заподіяну шкоду в розмірі 58 322 гривень 29 копійки, сплатило витрати страхового комісара в розмірі 525, 00 гривень. Всього сплачено Моторним (транспортним) страховим бюро України 58 847 гривень 29 копійок, а отже позивач має право зворотної вимоги до відповідача, як до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а тому суд вважав, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2016 року ОСОБА_4 був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 не була застрахована. Вказані обставини, а також факт завдання матеріальної шкоди внаслідок ДТП ОСОБА_4 ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі не заперечувались.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Доводи апелянта з приводу невідповідності суми шкоди визначеної у звіті №19 від 15.04.2016 року реальній сумі завданих збитків, не підтверджені належними та допустимими доказами. Сума, що підлягає стягненню в порядку регресу жодним чином не спростована, свого розрахунку апелянт не надав.

Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення порядку подачі заяви про страхове відшкодування є неспроможними, оскільки предметом розгляду вказаної цивільної справи було стягнення в порядку регресу витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при встановленні зазначених фактів не були порушені норми процесуального права, правильно застосовано норми матеріального права, а тому підстави для скасування або зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 липня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 22 грудня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

Судді: О. В. Крилова

О. З. Поляков