Справа №731/470/17
Провадження №2/731/3/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2018 року смт.Варва
Варвинський районний суд Чернігівської області в складі
головуючого судді - Савенка А.І.,
за участю секретаря Ріпки І.В.,
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Варва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про порушення виконання договірних зобовязань за договором процентної позики,-
24 жовтня 2017 року до суду звернулася ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про порушення виконання договірних зобовязань за договором процентної позики.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір процентної позики, та додаткову угоду №1 до договору процентної позики від 31.01.2017 року. Представник позивача просив стягнути з відповідача основну суму боргу у розмірі 500 000,00 ( пятсот тисяч) гривень; суму процентів за користування грошовими коштами в розмірі 480 000,00 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень; суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 95 692 (девяносто пять тисяч шістдесят девяносто дві) гривні 34 копійки; три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 15 737 (пятнадцять тисяч сімсот тридцять сім) гривень 70 копійок; пеню за кожний день прострочення в сумі 465 000 (чотириста шістдесят пять тисяч) гривень; штраф за порушення сплати процентів в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, а також судовий збір в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.
27 жовтня 2017 року до суду надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача.
Наступного робочого дня 30 жовтня 2017 року по справі винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у звязку з недотриманням позивачем вимог ст.119 і 120 ЦПК України.
06 листопада 2017 року стороною позивача було подано уточнення до позову (а.с. 37-39) усунуто недоліки, викладені в ухвалі. Та подано заяву про забезпечення позову, яка була розглянута та прийняте відповідне процесуальне рішення.
13 листопада 2017 року стороною позивача було подано заяву про забезпечення позову, яку ухвалою суду було залишено без руху, у звязку з відсутністю підтвердження сплати судового збору.
01 грудня 2017 року за вказаною заявою винесено ухвалу по суті.
Після внесення змін до ЦПК України від 15.12.2017 року, за згодою сторони позивача судом винесено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, та продовження розгляду справи при заочному розгляді зі стадії дослідження обставин справи та перевірки їх доказами.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні надала анілогічні позову пояснення, позовні вимоги підтримала, в повному обсязі, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявлявся, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив до суду не подавав.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.
01 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір процентної позики (а.с.7-8).
Відповідно до умов договору (п.2.1.) сума позики становить 500 000 (пятсот тисяч) гривень.
Відповідно п.2.2. договору, щомісячний розмір процентів за цим договором складає 8 (вісім) % від розміру позики.
Відповідно п.2.3. договору, сплата процентів за цим договором здійснюється щомісячно у готівковій формі шляхом передачі грошових коштів позикодавцю або у без готівковій формі шляхом переказу грошових коштів на картковий рахунок позикодавця не пізніше 4-х днів з дати місяця, наступним за місяцем, в якому такі проценти повинні бути нараховані.
Нарахування та сплата процентів здійснюється позичальником самостійно без окремої вимоги позикодавця (п.2.4. договору).
Відповідно п 3.1. договору, строк надання позики позичальнику становить чотири місяці з моменту підписання цього договору.
Остаточною датою повернення позики є 01 лютого 2017 року що передбачено Додатковою Угодою №1 до Договору процентної позики від 31 січня 2017 року (а.с. 9).
П. 5.4 договору сторони погодили, сплату позичальником на користь позикодавця в разі порушення строку повернення позики, пені в розмірі 1% від розміру позики за кожень день прострочення, при цьому пеня на проценти не нараховується.
Сторонами у п. 5.5 договору передбачено, що при порушенні позичальником строку сплати процентів більше, ніж на один місяць, він зобовязаний ... сплатити штраф 20% від розміру позики.
ОСОБА_3 умови договору виконав, та надав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 500 000 грн., що підтверджується оригіналом розписки від 01 жовтня 2016 року.
На підставі згадуваних доказів та відповідно встановлених обставин справи, суд вважає, що між сторонами по справі виникли правовідносини внаслідок укладання та виконання договору позики, та стягнення відповідних грошових сум, передбачених умовами договору та сум внаслідок порушення грошових зобовязань.
Спірні правовідносини регулюються наступними нормами права, які і застосовує суд при вирішенні даної справи.
Згідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України у разі якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплатити проценти.
Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оцінюючи підставність позовних вимог, суд зазначає наступне.
Станом на 19.10.2017 року відповідач умови договору не виконав, позичені кошти не повернув, отже вимоги позивача щодо стягнення суми боргу в розмірі 500 000 грн. та суми процентів за користування грошовими коштами в розмірі 480 000 грн. підлягають задоволенню. Аргументи позивача та розрахунок сум є переконливими, норми права на які він посилався (ст. 1046 ЦК) є відповідними.
Розглядаючи вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне. Як було вказано раніше, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Вказане посилання є вірним і ця норма підлягає застосуванню.
Однак, суду надано розрахунок інфляційних втрат та 3% річних (а.с. 13) при цьому, розрахунок здійснений виходячи із суми 500 000 грн., тобто основної суми заборгованості.
Укладений між сторонами договір не містить обовязку повернення основної суми заборгованості частинами, натомість сторони встановили що остаточним датою повернення є 01 липня 2017 року, обумовивши у п.4.4 договору і порядок повернення коштів. Отже, суд не погоджується із періодом, який сторона позивача застосувала для розрахунку відповідних сум. Остаточною датою повернення позики погодженою сторонами суд вважає 01 липня 2017 року включно, отже, після вказаної дати в разі невиконання обовязку повернення отриманих коштів позичальник вважається таким, що прострочив грошове зобовязання. Датою, по яке суд розраховує інфляційні втрати та 3% річних є 19.10.2017 року, зважаючи на зазначення цієї дати у розрахунку позивача, та підтвердження вірності вимог представником в судовому засіданні. Отже, сума інфляційних втрат по основному зобовязанню в розмірі 500 000 грн. за період з 02 липня 2017 року по 19 жовтня 2017 року становить 16 635 грн. 09 коп. (індекси інфляції за відповідні місяці складали 100.2, 99.9, 102.0, 101.2) а сума 3 % річних буде складати 4479 грн. 00 коп.
Аналогічно, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача суми пені, передбаченої п.5.4 договору за порушення строку повернення позики, який було описано вище, та розрахувати пеню за період з 02.07.2017 року по 01.10.2017 року (дата яку позивач застосував в розрахунку) (92 дня прострочення*1% від суми заборгованості в розмірі 500 000) в сумі 460000 грн. 00 коп.
Крім того, задоволенню в повному обсязі на думку суду підлягають вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми штрафу, передбаченого п. 5.5 договору в розмірі 20% від розміру позики за порушення строку сплати процентів більш ніж на один місяць. При цьому суд не може сприймати такі вимоги як тотожні із сумою договірної пені, адже, як вбачається із суті договору, пеня стягується за порушення строку повернення основного зобовязання, штраф за порушення строку повернення процентів.
Зважаючи на наведене позов підлягає задоволенню частково.
При поданні позову до суду позивач сплатив 8000 гривень 00 копійок судового збору, про що засвідчує платіжне доручення (а.с. 38).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно до задоволеного позову в сумі 7520 (сім тисяч пятсот двадцять) гривень 00 копійок (94 %).
Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 79, 80-85, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про порушення виконання договірних зобовязань за договором процентної позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, іпн. НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 38, грошові кошти у відповідності до договору процентної позики від 01.10.2016 року, а саме: основну суму боргу у розмірі 500 000,00 (пятсот тисяч) гривень; суму процентів станом на 01 жовтня 2017 року за користування грошовими коштами в розмірі 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень; суму боргу станом на 19 жовтня 2017 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 16 635 (шістнадцять тисяч шістсот тридцять пять) гривень 09 копійок; три проценти річних станом на 19 жовтня 2017 року від простроченої суми заборгованості у розмірі 4479 (чотири тисячі чотириста сімдесят девять) гривень 00 копійок; пеню за 92 дня прострочення зобовязання за період з 02 липня 2017 року по 01 жовтня 2017 року за кожний день прострочення в сумі 460 000 (чотириста шістдесят тисяч) 00 гривень; штраф в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, а також судовий збір в розмірі 7520 (сім тисяч пятсот двадцять) гривень 00 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено в судовому засіданні 12 січня 2018 року.

Повний текст заочного рішення викладено 12 січня 2018 року.

Суддя А.І.Савенко