Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/965/18 Головуючий у 1-й інстанції: Редько О.В.
Є.У.№ 320/4856/17 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий: Кочеткова І.В.,

судді: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та державної нотаріальної контори м. Мелітополя, за участю третьої особи - КП «Мелітопольського МБТІ» про встановлення факту незаконного набуття права власності на квартиру,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Мелітополсьського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 та державної нотаріальної контори м. Мелітополя, за участю третьої особи - КП «Мелітопольського МБТІ» про встановлення факту незаконного набуття права власності на квартиру. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер її чоловік ОСОБА_5, після смерті якого залишилася квартира. Право власності на спадкову квартиру за судовим рішенням від 14.02.2013 р. визнано за ОСОБА_4 - спадкоємцем за заповітом. Посилаючись на те, що вона як спадкоємець першої черги не залучалася до участі у розгляді справи, в матеріалах справи відсутня відмова державного нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, в судовому порядку нею оспорюється заповіт на користь відповідача, просила суд встановити факт незаконності набуття ОСОБА_4 права власності на квартиру.

13 листопада 2017 року ОСОБА_3 подала заяву, в якій з метою забезпечення вказаного позову просила суд заборонити Мелітопольському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вчиняти певні дії, а саме: вселяти ОСОБА_4 з родиною в квартиру, та виселяти ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1

Ухвалою судді Мелітополсьського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову повернуто заявниці.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 пода апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 6 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України ( в редакції Закону на час постановлення оскаржуваної ухвали) забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 4 ст. 151 ЦПК України передбачалося, що до заяви про забезпечення позову додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 при поданні позовної заяви 02.03.2017р. надала копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, згідно якому остання є інвалідом І групи, строк інвалідності - до 30 квітня 2017 року. Вказана обставина була підставою для звільнення позивачки від сплати судового збору при поданні позовної заяви.

При поданні заяви про забезпечення позову позивачка не вказує підставу звільнення її від сплати судового збору та не додає доказів на підтвердження наявності у неї пільг для звільнення її від сплати судового збору.

Таким чином, заявником не сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову та не додано копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

Крім того, за загальним правилом заходи забезпечення застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Виходячи з вищенаведеного, заявницею не наведено обґрунтування із посиланням на докази щодо необхідності застосування заходів забезпечення.

У відповідності до ч.8 ст.153 ЦПК України ( в редакції Закону на день постановлення оскаржуваної ухвали), суд першої інстанції встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, обгрунтовано повернув її заявникові.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права є безпідставними.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.374, 375 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Мелітополського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2017 року по цій справі залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: