Справа 688/3385/17
№ 2/688/88/18
Рішення

іменем України

16 січня 2018 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Березової І.О.

при секретарі Березюк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівки

цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2,

до ОСОБА_3

про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

що сторони, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2002 року, подружні стосунки припинили з 2014 року, оскільки перестали розуміти одне одного, та на даний час проживають окремо.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В своїй позовній заяві позивач вказав, що спільне життя у них з дружиною не склалося. Причиною вказаних обставин є те, що на протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, вони не зійшлись характерами та поглядами на подальше життя, у звязку з чим між ними виникали суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. З початку 2014 року сторони припинили ведення спільного господарства та сумісне проживання. Вищезазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без її участі суду не надала.

Частиною 3 ст. 109 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, а також права їхніх дітей.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки вищенаведені обставини дають підстави суду дійти до висновку, що причини, за якими позивач звернувся до суду, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими, оскільки шлюб їх є формальним: на протязі останніх років сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, разом не проживають, сторони не бажають поновлювати подружніх стосунків, не бажають миритися, обоє втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, на даний час проживають окремо, майно, яке підлягало б розподілу, відсутнє.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що розлад в сімї і конфлікти носять не тимчасовий характер, позов обґрунтований серйозними доказами, сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, сімя їх розпалася, та враховуючи, що позивач не бажає проживати разом з відповідачем, а тому шлюб їх необхідно розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що шлюб, укладений між сторонами 14 листопада 2002 року, необхідно розірвати.

На підставі ст.ст. 110, 112-115 СК України, керуючись ст.ст. 2, 81, 263, 265, 268, 273 ЦПК України,

суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міськуправління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 359, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, Росія, та ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище - Косткевич) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_6, - розірвати.

Після розірвання шлюбу присвоїти прізвища: чоловікові - ОСОБА_1, дружині - ОСОБА_1.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: