Справа № 654/4067/18
Провадження №2/654/1351/2018
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді - Сіянко В.М.,
за участю секретаря Бакай В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області про звільнення нерухомого майна з-під арешту, -
На теперішній час ОСОБА_1 має намір передати належну йому земельну ділянку в оренду, однак наявність обтяження позбавляє його можливості укласти та зареєструвати відповідний договір. За вищевикладених обставин та на підставі ст.. 321 ЦК України, просив задовольнити його позовні вимоги.
В судове засідання позивач не з'явився, надав клопотання в якому просив розглянути справу за його відсутністю. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.
На підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за письмовою згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цієї справи та справи №2-1483/07 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої ДТП, оцінивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Вказане рішення набуло чинності та на його підставі 11.03.2008р. держаним виконавцем було отримано виконавчий лист, про що свідчать записи, виконані секретарем суду. На підставі виконавчого листа відкрито виконавче провадження та розпочато примусове виконання судового рішення.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.41Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст.ст.316,317ЦК України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1ст.321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК Українивизначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Як встановлено судом, арешт, накладений на майно позивача, порушує його право власності, оскільки він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент звернення позивача до суду), арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.
Частиною 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна(коштів)боржника або його частини. До них відноситься: отримання виконавцем документального підтвердження,що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника),необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів,накладених на боржника; отримання виконавцем документів,що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості і з сплати періодичних платежів,якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»).
В змісті позовної заяви ОСОБА_1 також зазначив, що виконавчий лист був повернутий стягувачу без виконання у звязку з відсутністю майна, за рахунок якого можливо виконати судове рішення.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Таким чином, вищевказаними нормами спеціального закону передбачено повноваження державного виконавця на зняття арешту з майна боржника, а також підстави та порядок вчинення таких дій.
Відповідно до ч.1 ст. 13ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Вимоги вищевказаних процесуальних норм позивачем належним чином не виконані, оскільки в матеріалах справи не містяться докази, які б свідчили про відсутність перебування на виконанні у ВДВС виконавчого провадження в рамках якого було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1
Крім цього, суду не було доведено, що позивач звертався до відповідача з вимогами про скасування арешту в досудовому порядку та що такі вимоги не були виконані з певних підстав, що свідчило б про порушення прав позивача та як наслідок наявності реального спору між сторонами.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 не були використані всі способи для скасування арешту в досудовому порядку, а відтак приходить до висновку, що позовні вимоги заявлено передчасно в звязку з чим в їхньому задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 263, 265, 280-282, 284, 354-355 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області про звільнення нерухомого майна з-під арешту відмовити.
Повне судове рішення складено 22.12.2018р.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Херсонського апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. М. Сіянко