Дата документу 22.12.2018 Справа № 336/2935/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/2935/17 Головуючий у 1 інстанції Дацюк О.І.
Провадження № 22-ц/807/886/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Воробйової І.А.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб,-

В С Т А Н О В И ЛА:

У травні 2017 року ПАТ «АК «Укргазбанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

В обґрунтування позову зазначало, що 20.03.2015 року ОСОБА_3 заявою-анкетою № 3KJ-0000401-Ф/15-DNP акцептувала та приєдналась до публічної пропозиції ПАТ "АБ "Укргазбанк" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які у своїй сукупності складають договір послуг на відкриття карткового рахунку, випуску платіжної картки, встановлення ліміту дозволеного овердрафту та їх обслуговування.

За умовами договору відповідачеві надано платіжну картку, відкрито поточний рахунок, встановлено кредитний ліміт в сумі 7000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач кредитними коштами скористався, однак, зобов'язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконує, тому станом на 10.05.2017 року існує заборгованість в сумі 7094,42 гривень, з яких 4124,09 гривень заборгованість за овердрафтом, 2970,33 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, які позивач просить стягнути разом з судовими витратами.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2017 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "АБ "Укргазбанк" 7094,42 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 3KJ-0000401-Ф/15-DNP від 20.03.2015; судовий збір в сумі 1600 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду, та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Відзив на апеляційну скаргу позивач до апеляційного суду не надсилав.

В силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підтвердженні наданими належними та допустимими доказами.

Колегія погоджується з таким висновком суду, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.03.2015 року ОСОБА_3 підписано заяву про відкриття поточного рахунку в національній валюті та/або іноземній валюті та видачу платіжної картки.

20.03.2015 року ОСОБА_3 було підписано та направлено ПАТ "АБ "Укргазбанк" заяву-анкету 3KJ-0000401-Ф/15-DNP, якою відповідач акцептувала та приєдналась до публічної пропозиції банку на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, уклавши таким чином з ПАТ "АБ "Укргазбанк" договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на умовах, викладених в публічній пропозиції та анкеті-заяві (а.с.30-31).

19.03.2015 року та 20.03.2015 року ОСОБА_3 підписано та направлено ПАТ "АБ "Укргазбанк" заяви про видачу додаткових платіжних карток, та 26.03.2015 року отримано платіжні картки ПАТ АБ "Укргазбанк"(а.с.38-41).

За умовами тарифного плану "Престижний" по картковим рахункам у гривні проценти за користування недозволеним овердрафтом, без ПДВ ураховуються виходячи із ставки 36% річних (а.с. 32-36).

Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч.2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частина 1 ст. 640 ЦК України передбачає, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Колегія погоджається з висновком суду першої інстанції, що підписавши та направивши заяву-анкету ОСОБА_3 акцептувала публічну пропозицію банку щодо укладення договору (оферту) та уклав таким чином з ПАТ "АБ" Укргазбанк" договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, зміст якого викладений у пропозиції банку, заяві-анкеті та додатку до договору.

Порядок нарахування відсотків, погашення заборгованості та овердрафту визначений п.п. 3.15, 3.16, 3.17, 3.18 та 3.19 Додатку А до договору.

У зв'язку з чим судом було вірно винесено рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Посилання апелянта на те, що нею не було підписано саме умов договору не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_3 було підписано власноручно заяву-анкету №3KJ-0000401-Ф/15-DNP в якій без посередньо вказано, що вона підтверджує, що всі умови Договору їй зрозумілі та вона не потребує додаткового тлумачення, свій примірник заяви-анкети про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вона отримала в день укладення Договору (підписання заяви-анкети) (а.с.30-31).

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)", § 23).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді: