Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3709/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., при секретарі Конар В.М., за участі представника позивача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виноградівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до до Виноградівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер позивача дідусь ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, який належав покійному діду ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Виноградівської міської ради № 13 від 07 липня 1951 року та свідоцтва про право власності від 29.03.2007 року.

Покійний дідусь мав дружину ОСОБА_4 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3) та трьох дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

На час смерті ОСОБА_3 (дідуся), з ним разом проживали та вступили у фактичне управління будинком: дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_8, донька ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_2 (внук). Отже ми всі разом у рівних частках успадкували жилий будинок по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабка ОСОБА_4, на час смерті якої з нею проживали: син ОСОБА_8, донька ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (внук). ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_9 (дядько), на час смерті якого з ним проживали: сестра ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_2 (племінник).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла позивача тітка (рідна сестра позивача батька) - ОСОБА_6. Разом з нею на час її смерті проживав тільки позивач ОСОБА_2 (племінник). Відповідно позивач зазначає, що в цілому успадкував жилий будинок, оскільки за жодним із спадкодавців ніхто не звертався із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса.

ОСОБА_6 (тітка) за життя оформила також право власності на земельну ділянку під будинком по АДРЕСА_1, про що свідчить відповідний Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Однак, після смерті дідуся ніхто не переоформив документа на сам жилий будинок.

Позивач зазначає, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцями на момент відкриття спадщини у житловому будинку. Оригінал Свідоцтва про право власності на жилий будинок від 29.03.2007 року та оригінал Державного акту на право приватної власності на землю - втрачено попередніми власниками, залишилися тільки їх копії.

Відповідно до двох листів відмови нотаріуса, видати свідоцтва про право на спадщину не вдається можливим, позаяк відсутні оригінали правовстановлюючих документів.

Таким чином, з урахуванням викладених підстав, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх невизнаних прав.

Заслухавши показання позивача, який допитаний як свідок, пояснення представника позивача, обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер позивача дідусь - ОСОБА_3 (про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 01.03.1968 року) (а.с.13)). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, який належав покійному діду ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Виноградівської міської ради № 13 від 7 липня 1951 року та свідоцтва про право власності від 29.03.2007 року. Право власності діда на дане майно також підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 28).

На час смерті ОСОБА_3 разом з ним проживали та вступили у фактичне володіння спадковим майном його дружина ОСОБА_4 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3), син ОСОБА_8, донька ОСОБА_6 та позивач - ОСОБА_2 (внук) (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабка позивача ОСОБА_4, на час смерті якої з нею проживали: син ОСОБА_8, донька ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_2 (внук), які успадкували частку (1/4) бабусі, що засвідчують довідки Виноградівської міської ради від 06.10.2017 року (а.с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_9 (дядько), на час смерті якого з ним проживали: сестра ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_2 (племінник), які успадкували жилий будинок в рівних частках, що засвідчують довідки Виноградівської міської ради від 06.10.2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла тітка (рідна сестра позивача батька) - ОСОБА_6 (про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_3). Разом з нею на час її смерті проживав тільки позивач - ОСОБА_2 (племінник), про що свідчать довідки Виноградівської міської ради від 06.10.2017 року(а.с.16,19).

Позивач в цілому успадкував жилий будинок.

Крім того, ОСОБА_6 (тітка позивача) за життя оформила також право власності на земельну ділянку під будинком по АДРЕСА_1, що стверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку (а.с.24). Однак, після смерті ОСОБА_3 ніхто із спадкоємців не переоформив документи на сам жилий будинок (а.с.26-27).

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 549 ЦК України (1963р) передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, який визначається відповідно до ст. 525 цього ж Кодексу, а спадкоємцями за законом першої черги є в рівних долях діти, дружина та батьки померлого(ст.529 ЦК України).

Крім цього, позивач, в порядку передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини у житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_1. Дана обставина також підтверджується відміткою про зареєстроване місце проживання у внутрішньому паспорті позивача та відміткою в будинковій книзі та показаннями позивача (а.с. 6).

Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно є перешкодою для оформлення спадщини позивачем у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Як випливає з цього нормативного акту, запис у по господарській книзі є акт органу влади, що підтверджує право приватної власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Разом з тим державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що позивачем не представлено правовстановлючі документи на спадковий будинок та земельну ділянку (а.с.29, 29зв.).

Таким чином, враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, останній не має можливості оформити в установленому, актами цивільного законодавства, порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно, які було втрачено, що є перешкодою для набуття права власності на об'єкт нерухомого майна, в порядку спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у нотаріальному порядку, його право підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешканцем АДРЕСА_1, право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 загальною площею 47,1 кв. м., житлова площа 33,8 кв. м., (складається із житлового будинку - по плану технічного паспорту літера «А», літньої кухні літера «Б», сараю літера «В», сараю літера «Г», сараю літера «Д», убиральні літера «Е», колодязю №1, воріт №1, огорожі №2 та огорожі N3).

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешканцем АДРЕСА_1, право власності в цілому на земельну ділянку (для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства), загальною площею 0,2362 га, яка розташована в АДРЕСА_1 та належала ОСОБА_6, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, НОМЕР_4, виданого Виноградівською міською радою 11 грудня 1997 року (зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1377).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк

Повне рішення суду складено 17.01.2018 року