Справа №751/4894/18
Провадження №2/751/1226/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К. В.

секретар судового засідання Гнатюк І.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 751/4894/18 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

Встановив:

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 12565 грн. 35 коп. за кредитним договором б/н від 26.04.2010 року та судових витрат у розмірі 1762 грн. 00 коп..

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 підписала заяву № б/н від 26.04.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості повинно здійснюватися відповідно до умов договору. Проте зобовязання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 17.06.2018 року виникла заборгованість в сумі 12565,35 грн., з яких: 1334,62 грн. тіло кредиту; 5328,02 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 4828,17 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 574,54 грн. штраф (процентна складова).

09.10.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що 26.04.2010 року подала заяву на отримання банківської картки з нульовим балансом без встановлення будь-яких кредитних лімітів з метою отримання соціальних виплат допомоги як малозабезпеченій родині, допомоги при народженні дитини. Жодних інших заяв до позивача стосовно отримання кредиту відповідач не подавала, жодних кредитних коштів не отримувала. Відповідач зазначає, що своїм підписом в анкеті вона погодила виключно отримання картки з нульовим балансом без кредитних лімітів для того, щоб отримувати належні їй соціальні виплати. Одночасно відповідачем заявлено клопотання про пропуск позивачем строку позовної давності.

05.11.2018 року позивачем подано відповідь на відзив, де зазначають, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Зазначають, що відповідач згідно довідки про видачу кредитних карт отримала кредитні карти № 744585, № 668394, № 364710, остання з яких має термін дії до останнього дня місяця 09.2016 року. Щодо кредитного ліміту, зазначають, що пунктом 2.1.1.2.3. УіП Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає згоду банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Так, банком неодноразово було змінено кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.2.4. УіП встановлено, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через POS-термінал торгової точки), а саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. Щодо наданого банком розрахунку заборгованості, то він не є первинним доку4ментом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо незнання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контр розрахунок не наданий, судово-бухгалтерської експертизи з метою зясування наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором не проводилася, а тому підстави вважати даний розрахунок заборгованості неналежним відсутні. Щодо російської мови, викладення Умов та Правил надання банківських послуг на російській мові не суперечить нормам чинного законодавства, а тому позивач не зобовязаний надавати суду редакцію УіП на українській мові, а вказані УіП слід вважати належним доказом по справі, до того ж на сайті ПриватБанку розміщена редакція Умов та правил надання банківських послуг на українській мові, які були чинними на момент підписання анкети-заяви від 26.04.2010 року, з якими відповідач зобовязався самостійно ознайомитися. Укладений 26.04.2010 року відповідачем із АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір на даний час є чинним, вимог про визнання даного договору з тих чи інших підстав, а також про внесення до нього змін чи його розірвання, позичальник у встановленому порядку не заявляв, а тому будь-яких законних підстав для незастосування положень даного договору немає, крім того, відповідач здійснюючи погашення заборгованості визнавав заборгованість за договором та погоджувався із умовами договору. Щодо строків позовної давності, то відповідач згідно виписки неодноразово здійснював погашення заборгованості, останнє з яких було внесено 04.09.2017 року, позивач же звернувся з позовом до відповідача 13.07.2018 року до спливу строку позовної давності.

04.12.2018 року представником позивача подано заяву в якій зазначають, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву № б/н від 26.04.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку (п.п 1.1.1.69, 1.1.1.70 Умов). Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

В даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обовязків, що за змістом ч.1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві.

Щодо ознайомлення відповідача з Умовами кредитування, отримання карти та видачі кредитних коштів. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 26.04.2010 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що особистим підписом засвідчила (в), що «Я згодна (ен) з тим, що ця заява, разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилася (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді…».

Також до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка власноруч підписана відповідачем та з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісій тощо. Додатково зауважуємо, що Тарифи зазначені в памятці клієнта, яка існує в єдиному примірнику та яку отримав відповідач разом із кредитною карткою у спеціальному конверті. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.

Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Згідно п.1.1.7.19 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право перевірити достовірність наданих клієнтом персональних даних та/або контактних даних, у тому числі з використанням послуг інших операторів, а також використовувати інформацію про невиконання та/або неналежне виконання договірних зобовязань під час розглядання питань з надання інших послуг і укладання нових договорів.

Згідно п.1.1.7.20 Умов та Правил надання банківських послуг згода клієнта на обробку персональних даних діє протягом усього строку дії Договору, а також протягом 5 років з дати припинення дії Договору. Після закінчення зазначеного строку дія згоди вважається продовженою на кожні наступні п»ять років за відсутності відомостей про її відкликання.

Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобовязання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умовах за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Ухвалою судді від 31 липня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

09.10.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову (а.с.54-56).

06.11.2018 року представником позивача подано відповідь на відзив в якому просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.83-94).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання після оголошеної 08.11.2018 року перерви, не зявилася, причини неявки суду не повідомлені. Про час та місце розгляду справи повідомлялася у відповідності до ст. 130 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено:

26.04.2010 року ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ( а. с. 77-78). Зі змісту анкети-заяви вбачається виявлення особи на оформлення ідентифікація з паспортом, не зазначався кредитний ліміт, який особа бажає оформити.

31.05.2011 року ОСОБА_2 підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» ( а. с. 79)

Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: номер картки 744585, дата відкриття 31.05.2011 року, термін дії 05/15, номер картки 668394, дата відкриття 21.12.2011 року, термін дії 10/15, номер картки 364710, дата відкриття 08.05.2013, термін дії 09/16 (а. с. 64).

Виписка з основної карти ОСОБА_2 за період з 01.01.1999 року по 29.10.2018 року (а.с. 65-76) свідчить про рух коштів, при цьому дата обробки починається з травня 2011 року.

Згідно довідки про зміну умов кредиту кредитної картки клієнта ОСОБА_2 (картрахунок 744585 від 31.05.11 року) операція: старт карткового рахунку, дата проведення 31.05.2011 року, інформація: SAMDN8739, 744585, CRPL, УНІВЕРСАЛЬНА 55 ДНІВ, операція: зміна кредитного ліміту, дата проведення 31.05.2011 року, інформація: кредитний ліміт 300,00. Примітка: Встановлення кредитного ліміту, операція: зміна кредитного ліміту, дата проведення 31.05.2011 року, інформація: кредитний ліміт 3200,00. Примітка: Збільшення кредитного ліміту, операція: зміна кредитного ліміту, дата проведення 18.08.2013 року, інформація: кредитний ліміт 8000,00. Примітка: Збільшення кредитного ліміту, операція: зміна кредитного ліміту, дата проведення 03.11.2015 року, інформація: кредитний ліміт 7410,00. Примітка: Зниження кредитного ліміту, операція: зміна кредитного ліміту, дата проведення 13.05.2016 року, інформація: кредитний ліміт 6910,00. Примітка: Зниження кредитного ліміту (а.с. 95)

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справах про дискримінацію позивач зобовязаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у звязку з повідомленням ним або членом його сімї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обовязок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що ОСОБА_2 26.04.2010 року при оформленні анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанке виявляла бажання на отримання грошових коштів (кредиту) в ПАТ «КБ «ПриватБанк» і брала на себе зобов'язання з повернення кредиту та сплати процентів, і ПАТ «КБ «ПриватБанк» відповідно до даної анкети надав кредит.

Досліджена довідка по договору SAMDN8739 від 31.05.2011 ( а. с. 79), довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти ( картрахунок 744585 від 31.05.2011 року) ( а. с. 95), довідка із визначенням номерів карток, дати відкриття і термін дії ( а. с. 64) та виписка по рахунку на ім'я ОСОБА_3 ( а. с. 65-76) свідчать, що кредитні зобовязання між сторонами вникли не 26.04.2010 року.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд відмовляє у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки позивачем не надано доказів про порушення відповідачем умов кредитного договору № б/н від 26.04.2010 року і виникнення заборгованості з кредитних правовідносин в сумі 12565 грн. 35 коп..

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.76-80, 141, 259, 263-266, 273 ЦПК України, ст.ст. 509, 525-527, 530, 610, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, рахунок №3111, МФО 305299, )

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (14000, АДРЕСА_1, паспорт серії НМ № 243859 виданий Новозаводським ВМ УМВС 08.12.2005 року, РНОКПП НОМЕР_1)

Повне судове рішення виготовлено 14.12.2018 року.

Головуючий - суддя К. В. Мороз