Справа № 534/1658/17
Провадження № 2/534/78/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді за участю секретаря Куц Т.О. Ребриної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Горішні Плавні Полтавської області цивільну справу за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом , посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір № б/н від 20.02.2010 відповідач отримав кредит у розмірі 4200 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки.

Однак, всупереч договірним зобов'язанням ОСОБА_3 припинив погашати отриманий кредит та відсотки за його користування, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 39566 грн 87 коп.

Просить стягти з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також понесені по справі судові витрати судовий збір в сумі 1600 грн .

В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином , від нього до суду надійшла заява в якій позов підтримав повністю, просить стягнути згадану заборгованість, судові витрати та розглядати справу у їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшли письмові заперечення в яких позов не визнає повністю, посилаючись на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин укладання кредитного договору на зазначених умовах та надав суду клопотання про застосування строків позовної давності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані сторонами на доведення обставин, на які вони посилаються , обґрунтовуючи свої позовні вимоги, суд находить позов обґрунтованим і таким , що підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 20.02.2010 ОСОБА_3 звернувся з письмовою анкетою-заявою (б/н) до ПАТ КБ «ПриватБанк» про надання йому кредиту в розмірі 4200 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві відповідач висловив згоду з тим, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг банк має право в односторонньому порядку без попереднього повідомлення клієнта встановлювати на платіжну картку кредитний ліміт у валюті картки з подальшою зміною його розміру відповідно до кредитної історії.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість ОСОБА_3 станом на 31 серпня 2017 року складала 39566 грн. 87 коп. з серед яких 4180 грн. 72 коп. - заборгованості за кредитом; 30125 грн. 82 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2900 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. (фіксована частина); 1860 грн. 33 коп. (процентна складова).

Згідно з вказаного розрахунку ОСОБА_3 здійснив погашення за наданим кредитом у розмірі 1000 грн - 06.02.2015 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже банк звернувся в межах строку позовної давності, оскільки останній платіж за вказаним договором було проведено 06 лютого 2015 року, а з позовом до суду банк звернувся 04 жовтня 2017 року - у межах трирічного строку позовної давності.

Згідно ст. 257 ЦК Українизагальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.ч.1, 5ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах, визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Разом з тим, відповідно до ч.1ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами ( з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та плати процентів.

Як встановлено судом, договір від 20.02.2010 був укладений між сторонами з додержанням вимог ст.ст. 203,207, 1054-1055 ЦК України. Кредитний договір є укладеним з моменту перерахування грошей ( ст. 1046, ч. 2 ст. 1054 ЦК України ).

Згідно ст. ст. 526,527 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином належними сторонами, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Отже, виходячи з наведеного, суд частково задовольняє позовні вимоги і присуджує до стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.02.2010 в сумі 37206 грн 54 коп з них: 4180 грн 72 коп - заборгованість за кредитом; 30125 грн 82 коп - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2900 грн 00 коп - заборгованість за пенею та комісією; та у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України на користь банку підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. ст.ст.10,11,280-285ЦПК України, ст.ст.520,521,513, 526,527,546,551, 1046, ч.2 ст. 1051, 1054 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.02.2010 в сумі 37206 грн 54 коп та понесені судові витрати судовий збір в сумі 1600 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції.

Позивач: Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Приват Банк», адреса: 01100 м. Київ вул. Грушевського, 1-Д ; ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Суддя підпис Т.О.Куц

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.О.Куц

Повний текст рішення виготовлено 19.01.2018 року.