Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7981/17 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 62 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 295/7981/17 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного держаного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2

за апеляційною скаргою головного держаного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22 жовтня 2018 року, постановлену під головування судді Чішман Л.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною вище скаргою та просила визнати бездіяльність головного державного виконавця Корольовського відділу виконавчої служби м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області щодо недотримання ефективності та повноти вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №54940562 про стягнення аліментів та зобовязати провести перерахунок розміру аліментів, виходячи з розміру середньої заробітної плати для працівника даної місцевості, починаючи з 20.07.2017 по теперішній час; зобовязати державного виконавця Корольовського відділу виконавчої служби м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області здійснити запити до компетентних органів для отримання інформації стосовно ОСОБА_3 щодо розміру офіційних доходів, які він отримує у ОСОБА_4 щомісяця; розміру заробітної плати, зазначеного роботодавцем у контракті; інші наявні відомості щодо місця роботи, отримання доходів фінансових обставин боржника; підтвердження наявності дозволу на працевлаштування за кордоном та винести ухвалу про розшук боржника.

В обґрунтування вимог скарги зазначила, що заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28.09.2017р. по справі №295/7981/17 стягнуто на її користь із ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного судового рішення Богунським районним судом м. Житомира 10.10.2017 виданий виконавчий лист №295/798/17, який подано до Корольовського відділу виконавчої служби м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області. Постановою державного виконавця від 19.10.2017 відкрито виконавче провадження №5491562 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа та зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно. Проте боржник зазначених вимог не виконав. Вказала, що боржник тривалий час працює за кордоном та отримує офіційний дохід, про що вона неодноразово повідомляла державного виконавця, а його мати сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в мінімальному розмірі. Таким чином, вважає, що державним виконавцем не встановлено реальних доходів боржника, що призводить до отримання аліментів на утримання дитини у неналежному розмірі. Вказала, що неодноразові її звернення до державного виконавця та повідомлення, що боржник тривалий час офіційно проживає та працює у ОСОБА_4, результатів не дали у звязку із не проведенням необхідних ефективних дій для встановлення реального обсягу доходів боржника ОСОБА_3 Зазначила, що 20.06.2018 нею було подано заяву до ДВС ЖМУЮ щодо перерахунку розміру аліментів, виходячи з середньої заробітної плати працівника відповідної місцевості, починаючи з 20.07.2017 по теперішній час відповідно до ч. 3,4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Проте державний виконавець не здійснив такого перерахунку, посилаючись на відсутність заборгованості по аліментах у боржника. Крім того зазначила, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 42 згаданого Закону державний виконавець не звертався із поданням до суду про розшук боржника. Виходячи із наведеного, просила задовольнити вимоги її скарги.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22 жовтня 2018 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного держаного виконавця ОСОБА_2 щодо виконання судового рішення задоволено частково. Визнано бездіяльність державного виконавця в частині не визначення заборгованості зі сплати аліментів. Зобовязано головного державного виконавця Корольовського відділу виконавчої служби м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області провести перерахунок розміру аліментів боржника ОСОБА_3, виходячи із середньої заробітної плати працівника в м.Житомирі починаючи з 20.07.2017 року по теперішній час, відповідно до ст.71 ч. 3,4 ЗУ "Про виконавче провадження та до ч.1,2 ст.195 Сімейного Кодексу. В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі держаний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 в повному обсязі. Зазначає, що державний виконавець повинен здійснювати заходи примусового виконання судового рішення у спосіб та в порядку, встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження». Вказує, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів. Вказує, що ОСОБА_6 сплачує аліменти, встановлені рішенням суду у мінімальному розмірі, оскільки із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що платник аліментів доходів не отримує. Також зазначає, що оскаржуваною ухвалою суду держав енного виконавця зобовязано здійснити перерахунок розміру аліментів, який здійснюється в судовому порядку, в той час як норми ст. 195 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» регулюють питання нарахування заборгованості по аліментам.

До Житомирського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що всупереч нормам чинного законодавства в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які довідки зі сплати аліментів, натомість зазначено, що заборгованість по аліментах відсутня, оскільки боржником щомісячно сплачуються аліменти в мінімальному розмірі, встановленому судовим рішенням. Також вказує, що державним виконавцем не здійснено усіх заходів щодо встановлення місця перебування боржника, останній не подав декларацію про доходи, чим позбавив можливості встановити реальний обсяг доходу та відповідно і суму аліментів.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28.09.2017р. по справі №295/7981/17 на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 25).

На виконання вказаного судового рішення Богунським районним судом м. Житомира 10.10.2017 виданий виконавчий лист №295/798/17, який подано до Корольовського відділу виконавчої служби м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області.

Постановою державного виконавця від 19.10.2017 відкрито виконавче провадження №5491562 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа та зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно (а.с. 42 зворот).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 88).

В ході примусового виконання згаданого судового рішення державним виконавцем здійснено ряд запитів до Державної фіскальної служби України, Пенсійного Фонду України про джерела отримання доходів боржників, про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє відоме місце роботи про осіб-боржників, які отримують пенсії.

Згідно відповідей з офіційних баз даних інформація про ОСОБА_3 щодо отримання ним сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податків та сум утриманого з них податку в ДФС відсутня, інформацію щодо отримання ним пенсії також не знайдено (а.с. 94, 95,96, 97).

Водночас із матеріалів справи вбачається та не заперечується скаржницею, що ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання сина щомісячно у мінімальному розмірі та заборгованості не має.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляла державного виконавця про те, що ОСОБА_3 офіційно працевлаштований за кордоном у ОСОБА_4.

В матеріалах справи міститься інформація Посольства ОСОБА_4 в Україні щодо відсутності інформації стосовно громадян України, які проживають на території ОСОБА_4, а також місця їхнього працевлаштування та доходів(а.с. 56).

20.06.2018 ОСОБА_3 було подано заяву до Корольовського ВДВС м. Житомира ГТУЮ в у Житомирській області щодо перерахунку розміру аліментів, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, починаючи з 20.07.2017 по теперішній час відповідно до ч. 3,4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.1 та ч.2 ст.195 Сімейного Кодексу (а.с. 68).

Однак державний виконавець не здійснив такого перерахунку, посилаючись на відсутність заборгованості по аліментах у боржника.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь які довідки про заборгованість зі сплати аліментів, відсутні докази направлення довідки стягувачу, а непроведення перерахунку суми заборгованості, виходячи із відсутності заборгованості по аліментах, є безпідставним.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Так, згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем в порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця.

Отже, названими нормами матеріального права регулюється порядок визначення заборгованості по аліментах.

Проте, ОСОБА_1 звернулась до державного виконавця із заявою про перерахунок розміру аліментів.

Визначення заборгованості по аліментах і проведення перерахунку розміру по аліментах не є тотожними поняттями, оскільки заборгованість по аліментах визначає державний виконавець, а розмір аліментів встановлює суд.

Виконавець також не має законних підстав для визначення суми заборгованості по аліментах, оскільки заборгованості зі сплати аліментів не існує, що підтверджується листом Міністерства юстиції України (а.с.54).

ОСОБА_1 стверджує, що відповідач проживає і працює на території ОСОБА_4.

Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про стягнення аліментів за кордоном» відповідальним органом за виконання цієї Конвенції визначено Міністерство юстиції України та заявниці розяснено право на звернення до відповідного органу по питанню стягнення аліментів на території іншої держави.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга державного виконавця підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції до скасування.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що заявниця не позбавлена права звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів за наявності для того підстав.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу головного держаного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22 жовтня 2018 року скасувати в частині задоволених вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги в цій частині.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.12.2018.

Головуючий Судді