РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Кремінна

Справа № 414/1939/18

Провадження № 2/414/492/2018

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Акулова Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Дегтяренко Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Кремінна справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Кремінна в особі Кремінської міської ради Луганської області, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача територіальної громади м. Кремінна в особі Кремінської міської ради Луганської області, про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що є онуком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1. Спадщину на вказаний будинок фактично прийняла дружина померлого ОСОБА_3, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом з померлим.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок. ОСОБА_5 мав би бути спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3, але він помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, тобто до відкриття вищевказаної спадщини. Отже ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за правом представлення після смерті ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, інших заяв про прийняття спадщини станом на 06 липня 2018 року не було. ОСОБА_1 отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з неможливістю видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок. ОСОБА_3 не встигла належним чином оформити право власності, оригінал договору на право будівництва будинку і безстрокове користування земельною ділянкою було втрачено, відновити втрачений вищевказаний договір неможливо.

З огляду на зазначене позивач просить визнати за ним, як за спадкоємцем за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 135500,00 гривень.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання представника не надіслав, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За наявності визнання позову відповідачем суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому засіданні та постановити рішення.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали, дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 року - його син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 року - дружина ОСОБА_6 та мати ОСОБА_5 ОСОБА_3 (а.с. 15-17).

Як вбачається з листа комунального підприємства «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» від 19 червня 2018 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 належав ОСОБА_4 на підставі договору на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою (а.с. 18).

Відповідно до довідки про склад сім'ї від 04 липня 2018 року № 3969, ОСОБА_3 прийняла спадщину фактично, оскількибула зареєстрована та мешкала разом з чоловіком за однією адресою (а.с. 19).

Нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок (а.с. 23).

Вартість житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, складає 135500,00 грн. (а.с. 24-37).

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається зі ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається зі ст. 1263 ЦК України в третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Зі змісту ст. 1266 ЦК України вбачається, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини

Ч. 5 ст. 1268 ЦК України зазначає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на день відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.ст. 1273, 1274, 1275 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права ...в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті З ЦПК України, у редакції від 07 липня 2010 року).

При винесенні рішення суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена в п. 23 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № "7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в свій час листом № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснив, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З вищевикладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 прийняла спадщину у вигляді житлового будинку зі спорудами та будівлями за адресою АДРЕСА_1, фактично після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 року, оскільки була зареєстрована та мешкала за однією адресою з останнім. Документи на право на спадщину за законом ОСОБА_3 належним чином не впорядкувала. ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер батько позивача ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_4 року - баба позивача ОСОБА_3 Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за правом представлення. Внаслідок відсутності оригіналів правовстановлюючих документів не має можливості реалізувати своє право на спадщину, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 на житловий будинок з будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Питання щодо судових витрат позивачем не ставилося.

На підставі вище викладеного, ст. ст. 319, 328, 376, 1218, 1258, 1261, 1266, 1268, 1269, 1273, 1274, 1275 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про містобудування» та керуючись ст.ст. 10,49, 76, 141, 142, 206,258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади м. Кремінна в особі Кремінської міської ради Луганської області, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий 15 січня 1998 року Кремінським РВ УМВС України в Луганській області, який зареєстрований АДРЕСА_3, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право масності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 135500,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Є.М. Акулов