Справа № 2-159/10 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/783/181/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07 грудня 2017 року, ухваленого судом у складі судді Марчука В.І., у справі за позовом ОСОБА_2, який дії в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 до виконавчого комітету Трускавецької міської ради, КП «Трускавецьтепло» Трускавецької міської ради, ТКО «Комфорт-сервіс» про усунення перешкод у користуванні квартирою,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року ОСОБА_2М в інтересах ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернувся в суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, про усунення перешкод в користуванні квартирою: про визнання нарахувань сім»ї ОСОБА_4, ОСОБА_5 комунальної плати (квартплати та оплати послуг теплопостачання ) у непридатній для проживання квартирі №86 у буд. 17 на вул. ОСОБА_7 м. Трускавець протиправними до проведеня у ній капітального ремонту. В обґрунтування позову посилався на те, що позивачі квартирою не користуються, оскільки вона потребує капітального ремонту і Трускавецький міськвиконком рішенням від 17.09.1992 року зобовязував ЖЕК його провести. Зазначав, що в квартирі газопостачання відєднано, а про відєднання теплопостачання неодноразово подавались заяви.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_2

В апеляційній скарзі стверджує, що рішенням Трускавецького міськвиконкому № 258 від 17.09.1994 року визнано непридатною для проживання, що також підтверджено Трускавецькою санітарно-епідемічною станцією Львівської області № 881/05 від 21.08.1992 року. Зазначає, що одностороннє відкриття без згоди власників квартири особистого рахунку Трускавецьким міськвиконкомом та КП «Трускавецьтепло» не свідчить про наявність договірних правовідносин між КП «Трускавецьтепло» та власниками квартири. Звертає увагу на те, що власниками квартири не укладено договору по утриманню та ремонту будівлі. Посилається на те, що взірець типового договору теплопостачання не є нормативним документом і не надає право примусово надавати послуги проти волі отримувача, а також нараховувати оплату за небажані послуги. Вважає, що оскільки зазначена квартира визнана непридатною для проживання відповідачі повинні були виключити цю квартиру з числа користувачів теплопостачання та не допускати протиправного нарахування оплати за нього аж до виконання запланованого ремонту та представлення цієї квартири державній комісії для повторного заселення. Звертає увагу на те, що з 1992 року і по даний час у квартирі ніхто не проживає. Просить рішення суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на підтримання вимог апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що власниками квартири №86 у будинку №17 на вул. В.Івасюка у м. Львові є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, яким квартира належить кожному у рівних частках.

Вказаний будинок знаходиться на балансі ТКО «Комфорт-сервіс», який є виконавцем житлово-комунальної послуги з утримання будинків та прибудинкових територій.

КП «Трускавецьтепло» на підставі рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради №131 від 21.04.2011 року визначено єдиним виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у м. Трускавці після ліквідації КП «Наше місто».

Договору про надання вказаних видів житлово-комунальних послуг на підставі затвердженого у встановленому законом порядку типового договору між сторонами укладено не було.

Рішенням Трускавецького міського виконавчого комітету від 17.09.1992 року №258 затверджено рішення міжвідомчої комісії щодо визначення непридатною для проживання квартиру №68 у будинку №17 на вул. ОСОБА_7 в зв»язку з її невідповідністю діючим нормам. Вирішено переселити тимчасово мешканців з вказаної квартири на час проведення її капітального ремонту, зв»язаного з ремонтом покрівлі будинку. Доручено ЖЕК-1 забезпечити проведення капітального ремонту і представлення квартири міській приймальній комісії для прийняття в експлуатацію і повторного заселення.

Згідно рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради від 07.02.2007 року №6, повністю знято нарахування по квартирі №86 на вул. В.Івасюка, 17 (квартиронаймачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4) за надані комунальні послуги, які виникли станом на 31.12.2006 року.

Відмовляючи у задоволенні позову в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

При цьому судом враховано, що підтвердженням надання послуг з централізованого опалення є Акти пуску теплоносія в систему теплопостачання будинку по вул. Івасюка, 17 підписаний балансоутримувачем будинку КП «Трускавецьжитло», що актами пуску теплоносія в систему теплопостачання будинку до роботи в опалювальний період від 26.10.2012 року, 18.10.2013 року, 24.10.2014 року, 16.10.2015 року, 17.10.2016 року, встановлено, що позивачі послуги з теплопостачання отримували, і в матеріалах справи відсутні докази стосовно ненадання або неналежного надання відповідачами послуг.

Однак, погодитись з таким висновком суду в повній мірі не можна.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилався, що квартира є непридатною для проживання, потребує капітального ремонту і його сім»я в ній не проживає, проте відповідачі продовжують нараховувати плату за житлово-комунальні послуги і це порушує його права.

Разом з тим, судом не надано жодної оцінки посиланню позивачів на непридатність квартири для проживання, і помилково взято до уваги документи щодо приватизації житла, всупереч тому, що такими придатність квартири для проживання не може підтверджуватись.

Відповідно до ст. 31, 119, 215 ЦПК України (в редакції чинній на час звернення з позовом) визначати предмет та підстави позову є виключним правом позивача і суд не може їх змінити без згоди позивача.

Відповідно до вимог ст. 59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Кожна із сторін зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Однак, позивачем не подано суду належні та допустимі докази неправомірності дій з боку відповідача по складенню рахунків за житлово-комунальні послуги та не подано доказів на підтвердження проведення таких нарахувань, як і не надано доказів які саме нарахування проводив кожен з відповідачів по справі, їх періоди та суми, а тому колегія вважає, що позивач не довів своїх позовних вимог.

Враховуючи викладене, оцінивши надані докази, колегія суддів вважає за необхідне частково задоволити апеляційну скаргу, змінити рішення суду та відмовити у задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07 грудня 2017 року змінити та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2, який дії в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, до виконавчого комітету Трускавецької міської ради, КП «Трускавецьтепло» Трускавецької міської ради, ТКО «Комфорт-сервіс» про усунення перешкод у користуванні квартирою за недоведеністю позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст складено 18.05.2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_8