Справа № 305/1430/17
Провадження по справі 2/305/103/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

14.02.2018 року Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді В.Е.Ємчук

за участі: секретаря С.Ю. Орос

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб, який 11 листопада 2004 року було розірвано. За час спільного проживання у сторін народилася дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на її утриманні. Наразі дочка являється повнолітньою і навчається у вищому навчальному закладі на контрактній основі, при цьому оплата за навчання за 1 семестр становить 10600 гривень. На даний час позивачка постійної роботи не має, підприємницькою діяльністю не займається, на обліку в Центрі зайнятості не перебуває. Дочка також ніде не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, де постійно зайнята навчальним процесом. Відповідач, як батько, не надає жодних коштів на утримання дитини, при цьому він інвалідом не являється, інших дітей чи утриманців не має, часто виїжджає на сезонні роботи до Чеської Республіки, тому, на думку позивачки, має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки. Оскільки відповідач офіційно ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, пенсії за віком чи по інвалідності не отримує, працює по найму та має нерегулярний дохід, тому просить суд винести рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, ОСОБА_3, у твердій грошовій сумі по 2500 гривень щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду до закінчення дочкою навчання в освітньому закладі, але не більше ніж до двадцятитрьохрічного віку.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення йому судових повісток, причина його неявки суду не відома.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який між ними розірвано 11 листопада 2004 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис за №169.

За час перебування сторін у шлюбі у них народилася донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов громадянки ОСОБА_1 від 05.09.2017 року, що був складений депутатом Великобичківської селищної ради ОСОБА_4, а також довідки виконавчого комітету Великобичківської селищної ради №3312 від 07.09.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, проживає зі своєю матір'ю, ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, а батько дитини, ОСОБА_2, дитині фінансово не допомагає.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що на час подання даної позовної заяви дочка сторін, ОСОБА_3, досягла повноліття та навчається, згідно з довідкою Ужгородського національного університету, на третьому курсі денного відділення стоматологічного факультету Ужгородського національного університету.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 Сімейного кодексу України.

Так, згідно зі статтею 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З аналізу статей 198-199 СК України можна зробити висновок про те, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим ніж 23 роки; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначених вище нормах права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України).

Позивач надала суду докази того, що вона здійснює витрати, пов'язані з навчанням доньки ОСОБА_3. Зокрема, згідно з договором про платне навчання №161-15/053 с від 01.09.2015 року, донька позивачки навчається у Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет» за спеціальністю «Стоматологія», за рахунок коштів ОСОБА_1, розмір оплати за навчальний рік становить 18750 гривень, а загальна вартість навчання становить 93750 гривень. Строк дії даного договору з 01.09.2015 року по 30.06.2020 року, також додано й квитанції про сплату зазначених послуг на рахунок навчального закладу. Крім того, згідно з договором оренди житлового приміщення від 16.11.2015 року, ОСОБА_3 сплачує 2500 гривень в місяць за оренду квартири №15 за адресою м.Ужгород, вул.Плеханова, 79/56, однак остаточна дія зазначеного договору не визначена, оскільки у розділі 5 зазначено термін дії до 16 листопада 201_р.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Зі змісту статті 12, 81 та 83 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

На підставі доказів, наданих ОСОБА_1 суд встановив наявність у повнолітньої доньки сторін, ОСОБА_3, потреби в матеріальній допомозі у зв'язку із навчанням в навчальному закладі, оскільки вона навчається на денній формі навчання, через що позбавлена можливості працювати. Навчання ОСОБА_3 є платним, а ОСОБА_1, як мати, надає матеріальну допомогу доньці.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження матеріального становища відповідача.

Лише та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Позивач, ОСОБА_1, не виконала обов'язок доказування, покладений на неї статтями 81 та 83 ЦПК України, а також статтею 182 Сімейного кодексу України, зокрема вона не надала суду належних та допустимих доказів які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти. Докази, на які посилається позивач, доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу, що є необхідним, виходячи зі статей 198 та 199 Сімейного кодексу України, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 263-265, 273, 354,355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання

Судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: В.Е.Ємчук