БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/720/18, cправа № 361/6861/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«10» cічня 2018 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Телепі Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщення,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову вказується, що позивач відповідно до договору купівлі-продажу від 06 серпня 2003 року є власником квартири АДРЕСА_1. У належному позивачу житловому приміщенні серед зареєстрованих осіб значиться колишній чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 2014 року у квартирі не проживає, витрат по її утриманню не несе. З підстав визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням позивач змушена звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 06 серпня 2003 року ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки від 13 жовтня 2017 року № 2085, виданої Красилівською сільською радою Броварського району Київської області, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Згідно із актами обстеження умов проживання від 02 жовтня 2014 року, 23 вересня 2016 року й 10 жовтня 2017 року ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 з 01 вересня 2014 року не проживає. Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 підтверджений сусідами, про що зазначено у актах.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 й ОСОБА_2, зареєстрований 15 червня 2001 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 432 розірвано.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів №№ 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира придбана позивачем на підставі договору купівлі-продажу у період перебування у шлюбі із відповідачем, отже належить до об'єктів права спільної сумісної власності, при цьому ОСОБА_2 є її співвласником, а згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним, тому він не може бути визнаний таким, що втратив право користування вказаною квартирою. При цьому норми статті 405 ЦК України слід застосовувати саме до членів сім'ї, за якими зберігається право користування житловим приміщенням, але яке не належить їм на праві власності.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даного позову.

Керуючись статтями 141, 263-265, 280-282 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.О.Василишин