Ухвала

08 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 2-4237/2011

провадження № 61-36596ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І., розглянув клопотання ОСОБА_4 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2018 року усправі за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Годованного Олексія Віталійовича, третя особа - акціонерний комерційний банк «УкрСиббанк», про зобов'язання вчинити дії.

У липні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою упорядку статей 149-153 ЦПК України про забезпечення позову, у якій просила вжити заходів забезпечення позову, шляхом встановлення заборони уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» вчиняти дії із звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені главою 2 розділу V Перегляд судових рішень ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказує, що термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (SOKURENKO AND STRYGUN v. UKRAINE, № 29458/04 та № 29465/04, § 23, 24, ЄСПЛ, від 20 липня 2006 року).

Згідно статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення питання про забезпечення позову на стадії перегляду справи у суді касаційної інстанції. Тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 400 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель