УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2018 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Балан Т.А., за участі державного виконавця Мазуріної О.М., представника ПАТ «Мегабанк» ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, розглянувши у судовому засіданні подання державного виконавця Київського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області про тимчасове обмеження права на виїзд за межі України боржника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ :

15.12.2017 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло подання державного виконавця Київського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області про тимчасове обмеження права на виїзд за межі України боржника ОСОБА_2

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що на примусовому виконанні у Київському ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження ВП № 35859587, з примусового виконання виконавчого листа №2-2370/10 виданого 01.11.2010 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Мегабанк» суму боргу у розмірі 1215267,92 грн. 02.01.2013р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В результаті вжитих державним виконавцем заходів щодо розшуку майна боржника та отримання джерел доходів, встановлено що згідно відповіді УДАІ за боржником зареєстровані автотранспортні засоби, на які був накладений арешт та оголошений у розшук. До теперішнього часу їх місцезнаходження не виявлено. Згідно відповіді ДПС та ПФУ у боржника відсутні рахунки та боржник не отримує заробітну плату. Відповідно до довідки АДБ боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно відповіді ГУ ПФУ боржник на обліку в пенсійному фонді не перебуває та пенсію не отримує, офіційного місця роботи боржника не знайдено. Державним виконавцем на адресу боржника неодноразово були направлені виклики з вимогою зявитись на прийом до державного виконавця. Неодноразовими виходами державного виконавця за адресою мешкання боржника перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим. Згідно довідки Державної прикордонної служби України від 10.10.2017 р. № 0.64-32738/0/15-17 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, перетинав державний кордон України у період з 17.03.2013 р., в тому числі на новорічні свята 27.12.2015 року та 05.12.2016 року боржник перетинав державний кордон України в напрямку Егіпту до міста Шарм-Ель-Шейх. Оскільки боржником рішення суду не виконано, сума боргу не сплачується, державний виконавець просить обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні державний виконавець своє подання підтримав, просив його задовольнити.

Представник стягувача - ПАТ «Мегабанк» в судовому засіданні подання державного виконавця підтримав, просив його задовольнити, вказуючи, що рішення суду не виконується протягом тривалого часу, існує заборгованість, а боржник ухиляється від її сплати та виконання рішення суду.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник проти задоволення даного подання заперечували, оскільки як зазначив боржник, він доклав усіх зусиль зі своєї сторони для погашення заборгованості, як шляхом погашення грошових коштів так і шляхом збереження і передачі заставного майна на реалізацію та вважає, що виконавча служба теж повинна робити усе можливе для зясування питань реалізації частини заставного майна, визначення сум погашення заборгованості задля приведення суми залишку заборгованості у відповідність з фактичними обставинами справи та надання йому можливості погасити реальну заборгованість. Крім того, боржник вважає, що в поданні державного виконавця не зазначена вартість арештованого майна, кількість та сума реалізованого майна, кількість, стан та вартість іншого переданого ним сім років тому заставного майна, а також не зазначається про наявність у нього іншого майна та відсутні відомості про дохід, тому просив відмовити у задоволенні подання про обмеження тимчасового виїзду за межі України.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно положень ч.1,2,3,4 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Судом встановлено, що в провадженні Київського ВДВС ХМУЮ знаходиться на виконанні виконавчий лист №2-2370/10 виданий 01.11.2010 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Мегабанк» суму боргу у розмірі 1215267,92 грн.

Постановою державного виконавця Київського відділу ДВС ХМУЮ від 02.01.2013р. було відкрито виконавче провадження №35859587.

З матеріалів справи вбачається, що 04.03.2013 державним виконавцем, відповідно до ст.59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та ст.ст.52,57,65 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт коштів боржника, а 04.08.2016 року, відповідно до ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.11,19 зворотній бік).

Як вбачається з матеріалів подання, боржником ОСОБА_2 рішення суду належним чином не виконується, сума боргу не сплачується. Згідно пояснень, наданих в судовому засіданні державним виконавцем та дослідженим матеріалам виконавчого провадження встановлено, що існує станом на теперішній час заборгованість ОСОБА_2 по виконанню рішення суду від 06.08.2010 року на суму 968053,22 грн. (а.с.6 зворотній бік).

Перевіркою майнового стану боржника встановлено наступне.

Згідно відповіді УДАІ за боржником зареєстровані автотранспортні засоби, на які накладено арешт та оголошено у розшук, однак до теперішнього часу їх місцезнаходження не виявлено.

З відповідей ДПС, ГУ ПФУ та ПФУ вбачається, що у боржника відсутні рахунки та боржник не отримує заробітну плату, на обліку у Пенсійному фонді не перебуває та пенсію не отримує, офіційного місця роботи боржника не знайдено (а.с. 21,22).

Відповідно до довідки Державної прикордонної служби України від 10 жовтня 2017 року № 0.64-32738/0/15-17 ОСОБА_2 перетинав державний кордон України у період з 17 березня 2013 року, в тому числі на новорічні свята 27 грудня 2015 року та 05 грудня 2016 року (а.с.20).

Таким чином, встановлено наявність у ОСОБА_2 невиконаних боргових зобовязань, що є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подання державного виконавця за рішенням Московського районного суду від 06.08.2010 року, слід задоволити та тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання ним зобовязань за відкритим виконавчим провадженням.

Посилання боржника на ті обставини, що він не ухилявся та не знав про неповне виконання рішення суду після передачі заставного майна є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

На підставі ст.ст.33,124 Конституції України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України»,ст.19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», п.2 Указу Президента «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» №261/2008р. від 24.03.2008р., Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.441 ЦПК України, суд, -

У ХВ А Л И В:

Подання державного виконавця Київського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області про тимчасове обмеження права на виїзд за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржникові ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт громадянина України МН 731765, паспорт для виїзду за кордон АЕ716990, ЕК048094) до повного виконання зобовязань, покладених на нього згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2010 року по справі №2-2370/10.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя -