У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Заводського району про визнання недійсними пунктів договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, зобовязання надати інформацію, визнання відмови відповідача на реконструкцію заборгованості такою, що суперечить Закону України «Про захист прав споживачів», -

В С Т А Н О В И В :

В проваджені Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Заводського району до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 26.12.2017 року провадження по справі відкрито.

25.01.2017 року на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Заводського району про визнання недійсними пунктів договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, зобовязання надати інформацію, визнання відмови відповідача на реконструкцію заборгованості такою, що суперечить Закону України «Про захист прав споживачів».

Вивчивши зустрічну позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 193 ЦПК України передбачено, що відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Частиною 2 статті 193 ЦПК України передбачено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

З позовної заяви Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Заводського району до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що утворилася за період з 01.03.2014 року по 01.03.2017 року та складає 6439,77 грн. Також, позивач у позові зазначає, що договір з централізованого опалення та постачання гарячої води з відповідачем не укладався, однак відсутність зазначеного договору не позбавляє боржника обовязку оплати наданих послуг.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 просить визнати недійсними п.36, п.37 договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеного 06.10.2017 року, зобовязати філію Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району надати інформацію та документи щодо нарахування заборгованості, визнати відмову відповідача на реконструкцію заборгованості такою, що суперечить Закону України «Про захист прав споживачів».

Як вбачається з матеріалів справи, заявлені позовні вимоги зустрічного позову не взаємоповязані з первісним, оскільки заборгованість, яку просить сягнути позивач утворилася раніше, чим укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, визнання недійсним пунктів яких, просить позивач за зустрічним позовом.

Зі змістом наведених норм ст. 193 ЦПК України, вимоги первісного і зустрічного позовів мають бути взаємовиключними, тобто задоволення одного позову має зумовлювати відмову у задоволенні зустрічного. Крім того, спірні правовідносини, на вирішення яких заявляються вимоги первісного і зустрічного позовів, мають випливати із одних правовідносин.

У даному випадку задоволення позову про стягнення заборгованості за період з 01.03.2014 року по 01.03.2017 року не може зумовлювати відмову у визнанні недійсними пунктів договору, укладеного 06.10.2017 року.

Також, суд приймає до уваги, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Заводського району до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а зустрічна позовна заява подана від ОСОБА_1, що не є відповідачем за первісним позовом.

Згідно ч.3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи, що зустрічна позовна заява подана у порушення вимог ч. 2 ст. 193 ЦПК України, а тому не може бути прийнята до розгляду з первісним позовом про стягнення заборгованості та підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст.193, 194 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Заводського району про визнання недійсними пунктів договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, зобовязання надати інформацію, визнання відмови відповідача на реконструкцію заборгованості такою, що суперечить Закону України «Про захист прав споживачів» - повернути.

Розяснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду за захистом його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Н.І.Рибалко