Постанова

Іменем України

09 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 237/757/17

провадження № 61-15395св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В.В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Красногорівський вогнетривкий завод»,

третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Мар'їнському районі Донецької області,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 24 жовтня 2017 року, у складі судді Сметаняка О. Я., та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 29 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Дундар І. О.,

Корчистої О. І., Тимченко О. О.,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Красногорівський вогнетривкий завод» (далі - ПАТ «Красногорівський вогнетривкий завод») про відшкодування моральної шкоди спричиненою смертю фізичної особи.

Позов обґрунтовано тим, що з 24 квітня 1987 року по 02 липня 1999 року мати позивача, ОСОБА_7, перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Красногорівський вогнетривкий завод», обіймаючи посаду транспортувальника дробильно-помольної дільниці динасового цеху.

07 квітня 2004 року Донецьким обласним центром медико-соціальної експертизи ОСОБА_7 вперше безстроково встановлено професійне захворювання та другу групу інвалідності з втратою працездатності 70 %.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла.

Відповідно до висновку Медико-соціальної експертної комісії від 24 вересня 2009 року встановлено причинний зв'язок смерті матері позивача з отриманим нею професійним захворюванням.

Втрата близької людини завдала позивачу душевні та психічні страждання, змінився її звичний спосіб життя, чим завдано їй моральної шкоди, що оцінена нею у розмірі 200 000 грн, яку вона просила стягнути з відповідача.

Ухвалою суду першої інстанції до участі у справі у якості третьої особи залучено ВВДФССНВВПЗУ в Мар'їнському районі Донецької області.

Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 24 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 29 листопада 2017 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Красногорівський вогнетривкий завод» на користь ОСОБА_4 22 000 грн одноразово, в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення місцевого суду, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано тим, що смерть матері позивача спричинена її професійним захворюванням, яке виникло у зв'язку із шкідливими умовами праці - запиленістю робочої зони у динасовому цеху ПАТ «Красногорівський вогнетривкий завод». Вказана обставина відповідачем не оспорюється. Визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди у 22 000 грн, суд першої інстанції дійшов висновку що така сума відповідає вимогам розумності, виваженості, та є еквівалентом завданим позивачу моральним стражданням.

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та змінити рішення місцевого суду в частині визначення розміру стягнутої з відповідача моральної шкоди та стягнути з ПАТ «Красногорівський вогнетривкий завод» на її користь одноразово 200 000 грн в порядку відшкодування моральної шкоди.

Касаційна скарга позивача мотивована тим, що судами попередніх інстанцій вірно встановлено причинний зв'язок смерті її матері і отриманим нею професійним захворюванням та факт заподіяння позивачу моральної шкоди, однак належним чином не враховано обсягу її душевних страждань та невідворотних життєвих змін, які стали наслідком втрати близької людини.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач вказує на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень та їх відповідність фактичним обставинам справи. У зв'язку з цим просить вказані судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю особи, виникає у чоловіка (дружини), батьків (усиновлювачів), дітей (усиновлених), а також осіб, які проживали з нею однією сім'єю, з моменту смерті цієї особи.

Право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю внаслідок професійного захворювання, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

До правовідносин, коли професійне захворювання мало місце до 01 січня 2004 року (набрання чинності ЦК України), а смерть фізичної особи настала після зазначеної дати, при наявності причинного зв'язку з виробничою травмою, підлягають застосуванню положення статті 1168 ЦК України.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-2469цс16 та від 02 вересня 2015 року у справі № 6-576цс15.

У справі, яка перегладяться, судом установлено відсутність спору між сторонами щодо факту професійного захворювання та спричиненою ним смерті матері позивача. Наявність вини також не оспорюється і самим відповідачем.

Водночас, визначаючи розмір моральної шкоди, спричиненої смертю матері, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, місцевим судом, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, враховано: ступінь вини відповідача; характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач у зв'язку зі смертю близької людини; тривалість часу, а саме сім років, що пройшли з моменту смерті близької людини та до моменту звернення до суду із позовом; характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках.

У зв'язку із наведеним, колегія суддів погоджується із визначеним судами попередніх інстанцій розміром грошової компенсації на відшкодування завданої позивачу моральної шкоди.

Так, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, місцевий суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, надав оцінку наданим сторонами доказам, дійшов висновку, що в рахунок відшкодування моральної шкоди, підлягає стягненню 22 000 грн, про що навів відповідні мотиви. Вказаний розмір грошової компенсації відповідає вимогам розумності та справедливості.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 24 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 29 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В. В.Пророк

І. М.Фаловська