УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

15 січня 2018 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., ознайомившись з матеріалами заяви публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з житлово-комунальних послуг у розмірі 1 989,68 гривень,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2017 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з житлово-комунальних послуг у розмірі 1 989,68 гривень.

Відповідно до статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Між тим, згідно із частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом девятим частини першої статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

В порядку частини пятої статті 165 ЦПК України судом витребувана інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особиборжника, яка надійшла до суду 12.01.2018. Відповідно до отриманої судом інформації боржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1989 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто в Хортицькому районі м. Запоріжжя.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що розгляд даної заяви віднесено до територіальної юрисдикції Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Відтак, у видачі судового наказу слід відмовити на підставі пункту девятого частини першої статті 165 ЦПК України, розяснивши заявникові, що відповідно до частини другої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 36 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Водночас, заявникові розяснюється, що за приписами частини другої статті 164 КПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 162, 164, 165 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з житлово-комунальних послуг у розмірі 1 989,68 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Соболєва