Справа № 350/1328/16-ц
Номер провадження 6/350/3/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Пулик М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В :

У своєму поданні старший державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1жительку с.Спас, вул.Молодіжна,10 Рожнятівського району Івано-Франківської області до виконання нею зобовязань згідно виконавчого листа №2/350/815/2017 виданого Рожнятівським районним судом 04 квітня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 23025 (дванадцять три тисячі двадцять пять) гривень 63 копійки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та 1378 гривень судового збору.

Подання мотивоване тим, що на виконанні в Рожнятівському районному відділі ДВС знаходиться виконавче провадження № 54241804 з виконання виконавчого листа № 2/350/815/2017 виданого Рожнятівським районним судом 04 квітня 2017 року. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1, котра кошти по рішенню суду не повертає, тому її слід обмежити у праві виїзду за межі України.

Старший державний виконавець в судове засідання не прибула, однак це не перешкоджає розгляду подання.

З метою повного, всебічного та обєктивного розгляду даного подання боржниця викликалася в судове засідання, однак будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду подання в судове засідання не зявилася.

Вивчивши матеріали справи, та матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що подання старшого державного виконавця про обмеження права виїзду за межі України не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України в звязку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось.

Вивчивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження суд вважає, що подання про обмеження у праві виїзду за межі України боржника не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні відділу ДВС Рожнятівськоого районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 54241804 про присусове виконання виконавчого листа № 2/350/815/2017, який виданий 04.04.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 23025,63 грн.та 1378 грн.судового збору.

Постановою старшого державного виконавця від 07.02.2017 року відкрито виконавче провадження, яка надіслана боржнику та стягувачу для виконання та для відома відповідно.

Боржником добровільно рішення не виконано, а старшим державним виконавцем вживалися деякі заходи примусового виконання рішення, в тому числі отримано відповідь з територіального сервісного центру 2642 регіонального сервісного центру в Івано-Франківській області, якою підтверджено, що боржник ОСОБА_2 має у власності два транспортні засоби, на які постановою від 20.04.2017 року накладено арешт, а постановою від 20.04.2017 року ці транспортні засоби оголошено в розшук.

Згідно ст.377-1ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу виконавчої служби.

Закон України «Про виконавче провадження» дає право державному виконавецю під час здійснення виконавчого провадження , зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

За змістом зазначеного підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, яке полягає у вчиненні боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Звертаючись до суду із цим поданням, старший державний виконавець просила суд тимчасово обмежити боржницю у праві виїзду за кордон без вилучення у неї паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року.

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: 1) якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2); 2)якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); 3) якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Відповідно до роз'яснень, що містяться в «Узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» Верховного суду України від 01 лютого 2013 року, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Отже, поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини, непереборної сили, події тощо.

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Між тим, долученими до справи доказами не доведено навмисне чи інше свідоме невиконання ОСОБА_1 рішення суду.

Так, старшим державним виконавцем встановлено, що боржниця володіє майном, яке знаходиться в с.Спас Рожнятівського району.

Тобто, існує реальна можливість виконання рішення суду, а оскільки старшим державним виконавцем не в повному обсязі здійснені заходи виконання стягнення заборгованості по виконавчому листу, зокрема не вжиті достатні заходи щодо виявлення та реалізації вищезаначеного майна, чи іншого рухомого майна, яке може бути за місцем проживання боржниці, стверджувати про те, що остання ухиляється від виконання рішення суду не має підстав.

В матеріалах справи відсутні і дані, які б вказували на те, що боржниця має намір та може ухилитися від виконання рішення суду шляхом виїзду за межі України.

Статтею ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Таким чином доказів про те, що ОСОБА_1 має можливість ухилитися від виконання своїх обовязків по виконанню рішення суду шляхом виїзду за межі України, не надано, а тому підстав для тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України немає.

При цьому, суд враховує й рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2013 року в справі «Хлистов проти Росії», відповідно до якого Європейський суд з прав людини визнав доведеним порушення національною владою Росії п.п. 2 и 3 ст. 2 Протоколу № 4 , статті 2 Протоколу № 4 Конвенції, яка гарантує право кожному на свободу переміщення, включаючи право залишити будь-яку країну та виїхати в країну за своїм вибором, в той час як втручання в право особи на виїзд із його країни не було «необхідним в демократичному суспільстві».

Керуючись ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України , ст. ст.197, 209, 210, 296, 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с.Спас вул.Молодіжна,10 Рожнятівського району Івано-Франківської області у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання нею зобовязань згідно виконавчого листа № 2/350/815/2017 виданого 04 квітня 2017 року Рожнятівським районним судом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу. До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Рожнятівський районний суд до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя: