Справа № 311/3398/17
Провадження № 2/311/169/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

судді Задорожка Д.А.

при секретареві Васюковій М.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд,

В С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 вказала, що 31 серпня 2002 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб. 28 квітня 2005 року вона разом з відповідачем придбали у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2015 року шлюб між сторонами було розірвано.

04 жовтня 2016 року між позивачем та відповідачем укладений Договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого вони визначили частки у спільно придбаній квартирі, а саме визначено, що частки є рівними, а також вона придбала частку відповідача і стала власником зазначеної квартири в цілому.

Відповідно до п.12 вказаного Договору, відповідач зобов'язався зняти з реєстрації місце свого проживання у вказаній квартирі до 01 січня 2017 року, але до теперішнього часу цього не зробив.

У відповідності до акту перевірки реєстрації і проживання від 08.12.2017 відповідач не проживає у вищевказаній квартирі без поважних причин з 2014 року, його речі в квартирі відсутні.

Факт не проживання відповідача у квартирі також підтверджується обранням ним для постійного місця проживання іншого житла за адресою: АДРЕСА_2

Враховуючи, що відповідач на протязі більше року не проживає у квартирі позивача, комунальних послуг не сплачує, квартиру не утримує в належному стані, своїх обов'язків за договором найму житлового приміщення не виконує, позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

В підготовче судове засідання позивач не з'явилась, але надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомлено, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином..

Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (частина 3); ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу (частина 4).

Відповідно до ст.. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина 1); у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (частина 1); член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2).

В судовому засіданні встановлено, що 31 серпня 2002 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області 31.08.2002, про що складено відповідний актовий запис за №102, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 31.08.2002 року (а.с.6).

28 квітня 2005 сторони придбали у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 28 квітня 2005 року, посвідченому приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Бесараб А.О., зареєстрованим в реєстрі за №487 (а.с. 9, 10, 11).

Відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2015 року по справі №311/4433/14-ц (провадження №2/311/84/2015-ц), яке набрало законної сили 13.02.2015 року, шлюб між сторонами розірваний (а.с.7).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 04 жовтня 2016 року, укладеного між сторонами, було визначено частку кожного у спільно придбаній квартирі, та позивачем придбано частку відповідача квартири АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

Відповідно до акту перевірки реєстрації і проживання від 08.12.2017, відповідач не проживає у АДРЕСА_1 без поважних причин з 2014 року, його речі в квартирі відсутні (а.с.17).

Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі 6-57цс11, зазначено, що виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Враховуючи, що відповідач зареєстрований в АДРЕСА_1, належній позивачу, однак фактично там не проживає з 2014 року, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення судом не встановлено, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Враховуючи викладене, керуючись ст.391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 77,80, 200,206, 263-268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП НОМЕР_1), який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко