ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

20 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 638/20806/16-ц

провадження № 22-ц/818/649/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юкрейніен Кепітал білдінг»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2017 року, постановлену у складі судді Шестака О.І., -

установив:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати укладений 10 січня 2006 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкрейніен Кепітал білдінг» (ТОВ «Юкрейніен Кепітал білдінг») договір про пайову участь у будівництві житлового будинку, стягнути з відповідача сплачені нею за договором кошти у розмірі, еквівалентному 185200 доларів США.

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила забезпечити докази у справі шляхом витребування зі справи № 368/20806/16-ц технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, призначити експертизу зазначеного технічного паспорту на предмет підробки, а також допитати в якості свідка виконавця технічного паспорту ОСОБА_2

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 серпня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення доказів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, передати питання для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги зазначила, що у заяві про забезпечення доказів вона просила витребувати оригінал технічного паспорту, а тому суд першої інстанції помилково зазначив про те, що вона не позбавлена можливості надати копію технічного паспорту, яка знаходиться в матеріалах іншої цивільної справи, а призначення експертизи необхідно з метою встановлення факту підробки технічного паспорта.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Однією із засад цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

На зазначену ОСОБА_1 в апеляційній скарзі адресу судом апеляційної інстанції направлялись судові повістки повідомлення про судові засідання, які були призначені на: 06 та 20 серпня, 12 вересня, 03 жовтня, 06 та 27 листопада, 20 грудня 2018 року, але позивач жодного разу судові повістки не отримала, в судове засідання не зявилась, про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) суд не повідомила.

Разом з тим, у вересні 2018 року ОСОБА_1 зверталась до Апеляційного суду Харківської області із запитом щодо отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що знаючи про судовий процес, учасник справи повинен в розумні інтервали вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «ОСОБА_3 проти України» від 26 квітня 2007 року).

За таких обставин судова колегія вважала можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності встановлених цивільним процесуальним законом підстав для забезпечення доказів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 статті 57 ЦПК України).

Частинами 1 та 2 статті ст. 133 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити (ч. 1. ст. 134 ЦПК України).

Отже, підставою для забезпечення доказів є не лише наявність складнощів у їх отриманні особою, а і наявність обставин, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Оскільки обставин, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, у заяві про забезпечення доказів ОСОБА_1 не зазначено, крім того, не вказані питання, які має поставити суд на вирішення експертів та свідку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність встановлених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів, що не позбавляє позивача права звернутися до суду з клопотанням про витребування доказів у разі неможливості самостійно надати їх.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 серпня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_4