Справа № 2-426/10
Провадження № 4-с/185/8/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Гордиченко Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця при припиненні (знятті) обтяження у завершеному виконавчому провадженні № 31762725 арешт нерухомого майна, що міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 11963472, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 29337429, 07 листопада 2011 року, ВДВС Люботинського МУЮ Харківської області, обєкт обтяження: невизначене майно, Все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, власник ОСОБА_1, заявник - ВДВС Люботинського МУЮ, код: 34281882, 62433 Харківська область, м. Люботин, вул. Радянська, 41, та зняття заборони відчуження будь-якого майна, що належить боржнику; зобовязати державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення прав заявника припинити (зняти) обтяження у виконавчому провадженні №31762725 арешт нерухомого майна, що міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 11963472, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 29337429, 07 листопада 2011 року, ВДВС Люботинського МУЮ Харківської області, обєкт обтяження: невизначене майно, Все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, власник ОСОБА_1, заявник - ВДВС Люботинського МУЮ, код: 34281882, 62433 Харківська область, м. Люботин, вул. Радянська, 41 та зняття заборони відчуження будь-якого майна, що належить боржнику.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 02 березня 2017 року стало відомо про наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису № 11963472 від 14.12.2011 року. Вважає, що державний виконавець допустив бездіяльність, яка полягає у невиконанні вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» щодо зняття арешту, а саме: 30.12.2011 року виконавче провадження №29337429 було відкрито на підставі виконавчого листа № 2-426/2010 від 14.07.2011 року та направлено за належністю до ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області. 19.07.2012 року державним виконавцем ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області виконавче провадження було завершено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий документ повернуто стягувачу. З інформації Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що виконавче провадження №31762725 з виконання виконавчого листа № 2-426-2010 від 14.07.2011 року є завершеним, а виконавчий лист повернуто стягувачу. Вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Існуючий арешт на майно, що виник внаслідок бездіяльності державного виконавця, порушує її права на здійснення нею права користування та розпорядження своїм майном.

У судове засідання представник заявника не з'явився, відповідно до наданої заяви просив розглядати скаргу в його відсутності та задовольнити скаргу в повному обсязі.

Заступник начальника Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення, в яких просив у задоволенні скарги відмовити.

Представник заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга на дії державного виконавця не підлягає задоволенню за наступних підстав.

За правилами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід'ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що була чинною на час виконання виконавчого листа № 2-426-2010) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що 13.10.2011 року державним виконавцем ВДВС Люботинського МВ ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника ОСОБА_1

30.12.2011 року державним виконавцем ВДВС Люботинського МВ ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження згідно п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: було встановлено, що боржник ОСОБА_1 за адресою Харківська область, м. Люботин, вул. Чепіги, буд. 22, не проживає, майно належне боржнику, на яке можливо звернути стягнення відсутнє. Згідно довідки АДБ ОСОБА_1 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, що відноситься до території ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області.

21.03.2012 року державним виконавцем ДВС Красноградського РВ ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

19.07.2012 року державним виконавцем ДВС Красноградського РВ ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу (п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»). Підстава: згідно акту державного виконавця від 18.07.2012 року встановлено, що гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: с. Петрівка, Красноградський район, Харківська область, не зареєстрована та не проживає.

Частиною 1 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що була чинною на час виконання виконавчого листа № 2-426-2010) передбачено наслідки закінчення виконавчого провадження та визначено підстави зняття арешту з майна боржника, а саме у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органудержавної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжнихзаходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що була чинною на час виконання виконавчого листа № 2-426-2010), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем ДВС Красноградського РВ ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме через неможливість встановити особу боржника, зясувати її місце проживання.

Виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" при завершенні виконавчого провадження арешт з майна боржника знімається при поверненні виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, а зняття арешту з майна боржника при поверненні виконавчого документа стягувачу не передбачено ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, державним виконавцем ДВС Красноградського РВ ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 було правомірно не скасовано арешт нерухомого майна боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд вважає що скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки докази наведені заявником в скарзі, на підтвердження своїх вимог, не знайшли в судовому засіданні свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 260, 261, 450-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1) на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Бондаренко