ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8496/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Обслуговуючий кооператив «Садівничий кооператив» «Вікторія» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, Державного реєстратора Донського Ярослава Сергійовича, третя особа - Обслуговуючий кооператив «Садівничий кооператив» «Вікторія» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на садовий будинок, запису про право власності та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 18.12.2018 відмовлено у відкритті провадження у частині позовних вимог ОСОБА_2 до Державного реєстратора Донського Ярослава Сергійовича про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Донського Ярослава Сергійовича філії Комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради у м. Київ, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання протиправним та скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності внесеного державним реєстратором Донським Ярославом Сергійовичем філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Київ на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

У частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Обслуговуючий кооператив «Садівничий кооператив» «Вікторія» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у порядку загального позовного провадження.

Разом з позовною заявою представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1, що розташований на земельній ділянці, яка територіально входить до земельної ділянки, переданої в оренду Обслуговуючому кооперативу «Садівничий кооператив «Вікторія», за кадастровим номером: НОМЕР_1, до вирішення спору по суті. В обгрунтування заяви посилався на те, що відповідач ОСОБА_4 самовільно захопив земельну ділянку, яка надана Обслуговуючому кооперативу «Садівничий кооператив «Вікторія» в оренду Київською міською радою за договором оренди земельної ділянки від 10.10.2015. Відповідач 1 самовільно захопив земельну дялянку, збудував на ній садовий будинок та протиправно зареєстрував право власності на нього, тим самим вчинивши перешкоди у користуванні земельною діляною, що передана в оренді у ОК «СК» Вікторія» та передана у користуванні члену кооперативу ОСОБА_2 Позивач вважає, що відповідач дізнавшись про наявність вказаного позову про скасування рішення про державну реєстрацію та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, існує можливість переоформлення ОСОБА_4 права власності на вищевказаний садовий будинок на іншу особу, у зв'язку із чим, не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду, та можливості ефективного захисту порушеного права власності позивача.

Крім того, у разі відчуження будинку третій особі, новий власник може постраждати від незаконних дій відповідачів.

У свою чергу у позивача є всі підстави вважати, що відповідач намагається право власності на садовий будинок, оскільки знаючи про наявність аналогічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6 (батько відповідача 1) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, він збудував будинок на земельній ділянці, яка йому не належить та не була передана у користування.

Також, позивач вказує, що постановою Київського апеляційного суду від 08.11.1018 вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого паркану та припинення будівельних робіт на земельній ділянці.

Заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Та залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ст. 153 ЦПК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб, забороною вчиняти певні дії (п. 1, 3 ч. 1, ст. 150 ЦПК України).

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, слід зазначити, що статтею 129-1 Конституції України визначено, що основною засадою судочинства є обов'язковість судового рішення, яка з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.( ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Відповідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та матеріали поданого позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, з урахуванням предмету та підстав спору, що виник між сторонами, суддя не знаходить підстав для забезпечення позову, оскільки обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок позивач є невиправданим, так як предметом вказаного спору є зобов'язання відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою, яка територіально входить до земельної ділянки, що перебуває в оренді Обслуговуючого кооперативу «Садівничий кооператив «Вікторія» та переданої у користування позивачу як члену кооперативу, шляхом знесення відповідачем самочинного будівництва за власний рахунок. Крім того, з обставин справи не встановлено об'єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволенні заявленого позивачем позову.

При цьому, обраний вид забезпечення позову, є передчасним та не спів мірним із заявленими вимогами, оскільки ст. 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому, нормою ст. 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За таких обставин, оскільки на даний час позивачем не обґрунтовано та доведено того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, як наслідок ефективного захисту порушеного права користування позивача, як орендаря спірної земельної ділянки, підстави для забезпечення позову відсутні, у зв'язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення через Дарницький районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: