У Х В А Л А

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 639/4823/17

провадження № 61 - 1121 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Жилкомсервіс» про визнання боргу таким, що не існує та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2017 року ОСОБА_1 подав до суду касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2017 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верхового Суду від 15 січня 2017 року вказану касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків, зокрема: необхідно було надати документ про сплату судового збору; вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, а також додати письмові матеріали, які зазначено як додатки до касаційної скарги, але не додані до неї.

Крім того, у порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не було зазначено, у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

На виконання ухвали судді позивач надіслав уточнену касаційну скаргу, в якій вказав реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, а також письмові матеріали, які зазначено як додатки до касаційної скарги. Проте в уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 не зазначив, у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, також не надав документ про сплату судового збору.

У письмових поясненнях до касаційної скарги, які ОСОБА_1 надіслав після уточненої касаційної скарги, заявник зазначив, що у зв'язку з неможливістю сплачувати комунальні послуги йому призначено субсидію, що було підставою для звільнення позивача від сплати судового збору у суді першої та апеляційної інстанцій. Проте позивач не просить звільнити його від сплати судового збору за подання до суду касаційної скарги і таке клопотання суду касаційної інстанції не надав.

Отже, станом на 28 лютого 2018 року ухвала Касаційного цивільного суду у складі Верхового Суду від 15 січня 2017 рокув повному обсязі не виконана, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Жилкомсервіс» про визнання боргу таким, що не існує та відшкодування моральної шкоди повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник