Справа № 303/6535/17
ряд. стат. звіту - 45
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

31 січня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що ОСОБА_2 разом з третіми особами (ОСОБА_4 та ОСОБА_5В.) є співвласниками будинку №91 по вул.Миру, в с.Старе Давидково Мукачівського району Закарпатської області. Так, на даний час, в будинку позивача, зареєстровані крім неї її син - ОСОБА_5, його колишня дружина - ОСОБА_6, та двоє онуків: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ОСОБА_6 разом з дітьми проживали у будинку позивача до серпня 2014 року, а далі з невідомих причин вона переїхала проживати в будинок своїх батьків. В подальшому подала позов про розірвання шлюбу і рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 10 березня 2015 року, шлюб між відповідачем і третьою особою було розірвано. Так, реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачу користуватися належним їй будинком, в тому числі завдає суттєвих збитків при оплаті комунальних послуг та послуг на утримання житла, що призводить до порушення її прав та змушують останню захищати свої права в судовому порядку.

Позивач - ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву, в якій просять розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задоволити.

Відповідач -ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, про час і місце розгляду справи, судовою повісткою, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.

Треті особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Представник третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі Свідоцтв про право власності виданих виконавчим комітетом Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 15 лютого 1999 року, будинок № 91, який розташований по вул.Миру в с.Старе Давидково Мукачівського району Закарпатської області належить по 1/5 частці ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.8, 9, 10).

-2-

Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 02 жовтня 2017 року та зареєстрованого в реєстрі за №1992, ОСОБА_2 являється спадкоємцем майна ОСОБА_11, яка померла 17 травня 2011 року, а спадщина, на яку видано свідоцтво, складається, з: 1/5 частки житлового будинку, що розташований в с.Старе Давидково вулиця Миру, буд.№91, Мукачівського району Закарпатської області (а.с.11), про що також свідчить копія ОСОБА_10 про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 49305303 виданого 02 жовтня 2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_10 (а.с.12) та копія ОСОБА_10 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №99037500 від 02 жовтня 2017 року (а.с.13).

З копії Довідки за № 1583 виданої виконкомом Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 07 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4 і разом з нею зареєстровані: син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, колишня дружина сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, внук - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, внучка - ОСОБА_8, 09 квітня 2008 року (а.с.14).

Відповідно до копії Акту №62202-21 обстеження на факт проживання ОСОБА_3 у домоволодінні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Старе Давидково, вул.Миру, буд.№91, складеного комісією у складі сільського голови ОСОБА_12, секретаря сільської ради ОСОБА_13, депутата сільської ради ОСОБА_14, члена виконкому сільської ради - ОСОБА_15 в присутності сусідів - ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_10, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, встановлено, що ОСОБА_3 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: с.Старе Давидково, вул.Миру, буд.№ 91, Мукачівського району, Закарпатської області не проживають з серпня місяця 2014 року (а.с.15).

10 березня 2015 року по цивільній справ за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу Мукачівським міськрайонним судом ухвалено рішення, яким вирішено : «Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрований 10 серпня 2002 року в виконкомі Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №10 - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище Попович. Дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_12, залишити на вихованні у матері ОСОБА_3» (а.с.17).

Конституція України у статті 47проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в частині 3 статті 13 Конституції України, власність зобовязує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону.

Так, статтями 317, 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статті 383 Цивільного кодексу України та статті 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

В пункті 1 статті 8 Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод,гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Так, Пленум Верховного Суду України у постанові Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 року № 2підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ,

-3-

організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, являється одним із співвласником буд.№91, який розташований по вул.Миру в с.Старе Давидково Мукачівського району Закарпатської області. Також, за вищевказаною адресою зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка у свою чергу за даною адресою не проживає з 2014 року, що у свою чергу позивачем доведено, а відповідачем не спростовано.

З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - підлягають до задоволення.

Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 250, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282, 284 ЦПК України, ст. ст. 9, 71, 72 Житлового кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_3, 05 жовтня 1986року народження такою, що втратилаправо користування житловим приміщенням - будинком № 91 по вулиці Миру в селі Старе Давидково Мукачівського району Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_3, 05 жовтня 1986року народження, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_13 накористь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_14, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_15 - 640 (шістсот сорок) гривеньсплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його складення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня отримання його складення.

Головуючий М.М.Пак