Справа № 630/44/18
Провадження № 2/630/90/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Косенко С.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1, у розмірі 131188,58 грн., а також судових витрат, -

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявленого позову, з урахуванням внесених до нього змін від 18 квітня 2018 року, представник позивача ОСОБА_2 вказував, що автомобіль MERCEDES-BENZ C200, 1995 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО № 971902. За усною домовленістю ОСОБА_1 передав вказаний автомобіль у користування своєму синові, ОСОБА_4, з можливістю передачу третім особам. Так, 22 вересня 2017 року з дозволу ОСОБА_4 автомобіль MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1, використовував ОСОБА_3 з метою перевезення працівників, які виконували роботу з охороні полів з врожаєм, до м. Харкова. Того ж дня, в період часу з 12-00 до 13-00 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1, в с. Шестакове Вовчанського району Харківської області, перевищив допустиму швидкість та не впорався з керуванням, внаслідок чого автомобіль зіткнувся з барєрною огорожею та виїхав за межі проїзної частини. Після ДТП ОСОБА_3 поліцію не викликав та пообіцяв відремонтувати пошкоджений автомобіль. Але свого слова він не дотримав, автомобіль не відремонтував. Позивач ОСОБА_1 звертався до відповідача ОСОБА_3 з письмовою вимогою про відшкодування вартості ремонту автомобіля, але відповідач проігнорував такі вимоги. Тому позивач змушений був звернутися до оцінювача з метою визначення вартості матеріального збитку, а в подальшому, після отримання звіту, - до суду з відповідним позовом.

Ухвалою від 06 лютого 2018 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

23 квітня 2018 року судом було постановлено ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

В ст. 178 ЦПК України закріплено право для відповідача викласти свої заперечення проти позову у формі відзиву. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем ОСОБА_3 копію ухвали про відкриття провадження в справі разом з копіями позовної заяви і доданих до неї матеріалів було отримано лише 07 травня 2018 року. В ухвалі суду від 06 лютого 2018 року відповідачу був визначений строк для подання відзиву у пятнадцять днів з дня одержання копії ухвали про відкриття провадження. Тому з 08 травня 2018 року слід обраховувати строк подання відповідачем відзиву.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

15 травня 2018 року відповідачем ОСОБА_3 подано письмові заперечення проти позову (відзив). В них він висловив заперечення щодо розміру матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1, визначеного у звіті про оцінку майна від 21 листопада 2017 року, виконаному Приватним підприємством «АС-ТЕРРА». НА його думку, визначена оцінювачем вартість автомобіля значно завищена, оскільки реальна ринкова вартість аналогічного автомобіля становить від 80000,00 до 90000,00 грн. Але визначити вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля експертним шляхом він не мав змоги через відсутність доступу до цього автомобіля. Тому саме висновок експерта являється належним доказом визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля або розміру збитків, заподіяних власнику.

Ухвалою від 24 травня 2018 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_3 та призначено в справі судову автотоварознавчу експертизу з метою визначення можливості провести ремонтно-відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1, обсягу таких робіт, їх характер і вартість цих робіт. Провадження в справі було зупинено на час проведення експертизи.

13 листопада 2018 року провадження в справі було відновлено в звязку з отриманням висновку експерта та призначено справу до розгляду в по суті в судовому засіданні на 12 грудня 2018 року.

В судове засідання 12 грудня 2018 року відповідач ОСОБА_3 не зявився та судову повістку про виклик, яку було надіслано на адресу його місця проживання засобами поштового звязку, він не отримав. Але в судове засідання зявився уповноважений представник відповідача ОСОБА_5, який судову повістку про виклик отримав завчасно, 27 листопада 2018 року. Від так, вручення судової повістки представникові відповідача вважається врученням повістки і відповідачу ОСОБА_3

Перед початком стадії зясування обставин справи та дослідження доказів представник відповідача ОСОБА_5 проголосив письмове клопотання про відвід головуючому в справі. Суд, вислухавши думку інших учасників справи з приводу заявленого відводу, попередив представника відповідача ОСОБА_5 про необхідність очікувати проголошення судового рішення за результатами розгляду клопотання про відвід в нарадчій кімнаті, у відповідності до ч. 5 ст. 36 ЦПК України.

Ухвалою від 12 грудня 2018 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_5 було відмовлено. На момент виходу суду з нарадчої кімнати та проголошення ухвали представник ОСОБА_5 залишив залу судового засідання.

Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, який був належним чином повідомлений про судове засідання, вразі, якщо такий учасник чи його представник залишить залу судового засідання. На цій підставі суд провів розгляд справи за участі позивача та його представника за наявними в справі доказами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав та пояснив, що навесні 2017 року він купив автомобіль MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1, за ціною близько 160 тис. грн. Інколи цим автомобілем, з його дозволу, користувався його син, ОСОБА_4 Так, у вересні 2017 року його син запитав дозволу взяти автомобіль, аби поїхати на ньому разом з товаришами на охорону сільськогосподарських ланів. Він дозволив, а вже через кілька днів син повернувся додому пішки. На його запитання син пояснив, що під час повернення до м. Харкова довірив керування автомобілем ОСОБА_3, який потрапив в аварію. Також до нього, ОСОБА_1, приїжджав особисто ОСОБА_3 та обіцяв відшкодувати завдані аварією збитки або відремонтувати пошкоджений автомобіль. ОСОБА_3 навіть привозив з собою майстра з СТО, якому мав намір доручити ремонт автомобіля. Але той, оглянувши автомобіль, відразу відмовився від проведення ремонту, бо пошкодження були надто серйозними. Після цієї розмови ОСОБА_3 почав уникати зустрічі з ним, ОСОБА_1, та не відповідав на телефонні дзвінки. Тому він вирішив звернутися до експерта для визначення вартості заподіяної шкоди, а потім звернутися до суду з відповідним позовом. Про свої наміри він в усному та письмову виді повідомляв ОСОБА_3, але все було марно. Наразі він, ОСОБА_1, хоче отримати від відповідача компенсацію ринкової вартості автомобіля, який фактично знищений внаслідок ДТП, та згоден на передачу залишків цього автомобіля відповідачу.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, виходячи з тих обставин, які вказані у позові та заяві про зміну підстав позову. В своєму виступі представник ОСОБА_2 також звернув увагу суду, що згідно з висновком судового експерта, наданим у відповідь на запитання відповідача, вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує вартість такого ж ремонту, визначеного у звіті оцінювача, наданого в обґрунтування заявленого позову. А від так, припущення відповідача про завищення ринкової вартості автомобіля, який належить позивачу, нічим не підтверджені.

В судовому засіданні, вислухавши позивача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХО 971902 від 09 лютого 2017 року, автомобіль MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, зареєстрований на праві власності на ім'я ОСОБА_1.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обовязок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

З представлених позивачем ОСОБА_1 розписок гр. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 випливає, що вони були пасажирами автомобіля MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, та постраждали в ДТП, яка сталося 22 вересня 2017 року в період часу з 12-00 год. до 13-00 год. в с. Шестакове з тієї причини, що ОСОБА_3 перевищив швидкість і не впорався з керуванням, внаслідок чого автомобіль збив елементи огорожі на дорозі та вилетів в кювет.

Позивачем ОСОБА_1 також були представлені розписки гр. ОСОБА_8 і ОСОБА_9, в яких вони вказують, що були свідками ДТП з участю автомобіля MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, яка сталося 22 вересня 2017 року в період часу з 12-00 год. до 13-00 год. в с. Шестакове.

За ініціативою позивача та його представника в судовому засідання було допитано в якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_10 і ОСОБА_7

Так, свідок ОСОБА_8 підтвердив суду, що у другій половині вересня 2017 року він разом зі своїми знайомими, серед яких були ОСОБА_4 і ОСОБА_3, охороняв сільськогосподарські лани з врожаєм. На місце роботи його привозив ОСОБА_3 на автомобілі MERCEDES-BENZ C200, той керував ним особисто. 22 вересня 2017 року він, ОСОБА_8, з ланів повертався додому на автомобілі BMW, за кермом якого був ОСОБА_4, а позаду них рухався автомобілі MERCEDES-BENZ C200 піл керуванням ОСОБА_3. В дорозі телефоном ОСОБА_4 повідомили, що автомобіль MERCEDES-BENZ C200 потрапив в аварію. Антон розвернув автомобіль та поїхав назад. Коли відшукали місце аварії, він, ОСОБА_8, побачив в кюветі пошкоджений автомобіль MERCEDES-BENZ C200 та хлопців, які в ньому їхали вони сиділи на бордюрі. Також він звернув увагу, що в цьому місці дорога робить поворот вправо, а на узбіччі знесені кілька стовбців огорожі. Але поліцію ніхто викликав, бо ОСОБА_3 пообіцяв відшкодувати збитки. Потім усі дочекалися евакуатор, на який за допомогою вантажівки затягнули пошкоджений автомобіль MERCEDES-BENZ C200.

Інші свідки, ОСОБА_6, ОСОБА_10 і ОСОБА_7, також підтвердили, що вони погодилися на виконання роботи по охороні сільськогосподарські лани з врожаєм. За кожним з них, коли вирушали з дому, приїжджав ОСОБА_3 на автомобілі MERCEDES-BENZ C200, який, з його слів, він купив. На цьому ж автомобілі всі вони 22 вересня 2017 року поверталися додому, за кермом був ОСОБА_3. Проїжджаючи с. Шестакове, автомобіль рухався зі швидкістю 90-100 км/год, ОСОБА_3 не впорався з керуванням на поганій дорозі, та через це автомобіль, збивши кілька стовпів огорожі, вилетів з дороги в кювет. Допомагаючи один одному, вони вилізли з понівеченого автомобіля та вийшли на дорогу. Невдовзі, на місце аварії приїхав ОСОБА_4, який разом з ними охороняв лани, та якому належав автомобіль MERCEDES-BENZ C200. Свідок ОСОБА_7 також повідомив суду, що перебував на місці аварії та особисто бачив, як з кювету автомобіль витягали за допомогою вантажівки КАМАЗ. Понівечений автомобіль завантажили на евакуатор та відвезли до м. Харкова. Після вивантаження автомобіля ОСОБА_4 відвіз його додому.

Показання свідків суд оцінює як достовірні і правдиві, оскільки свідки особисто сприймали обстановку, в якій автомобіль потрапив в ДТП, були присутніми на місці ДТП та спостерігали одні й ті самі події. До того ж, в допиті свідків приймав участь відповідач ОСОБА_3, але він не висловив ніяких заперечень проти показань свідків.

П. 1.10 Правил дорожнього руху України визначає дорожньо-транспортну пригоду як подію, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Учасник дорожнього руху особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

Відповідно до п. 1.5. Правил дорожнього руху України дії чи бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Проаналізувавши досліджені докази, суд приходить до висновку, що вони в достатній мірі підтверджують той факт, що 22 вересня 2017 року в с. Шестакове Вовчанського району Харківської області автомобіль MERCEDES-BENZ C200 під керуванням ОСОБА_3, відповідача в даній справі, під час руху потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, що спричинило пошкодження вказаного транспортного засобу.

Викладаючи у відзиві заперечення проти позову, відповідач ОСОБА_3 не посилався на докази, які є в його розпорядженні або які він не в змозі подати разом з відзивом, та які б підтверджували те, що пошкодження транспортного засобу - автомобіля MERCEDES-BENZ C200 сталося внаслідок дій інших осіб або за відсутності його вини в цьому.

Отже, внаслідок пошкодження автомобіля, що належить позивачу на праві власності, у відповідача ОСОБА_3 виникає обовязок відшкодувати завдану шкоду.

Згідно з висновком субєкта оціночної діяльності ПП «АС-ТЕРРА» від 27 листопада 2017 року, оцінювачем ОСОБА_11, який має відповідне кваліфікаційне свідоцтво, був оглянутий автомобіль MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1, та визначено, що вартість відновлювального ремонту 419172,90 грн. та вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу цього автомобіля 172678,25 грн. перевищує його ринкову вартість 131188,58 грн. За висновком оцінювача, в такому разі вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженням автомобіля MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1, в ДТП, складає 131188,58 грн.

Згідно з розясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 певна зношеність пошкодженої речі за позовами про відшкодування шкоди враховується лише у тому випадку, коли для відновлення попереднього стану речі були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих із виробництва однорідних виробів.

У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, повязаної з фізичним знищенням транспортного засобу, детально регламентовано ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (із відповідними змінами).

Згідно з вимогами цієї статті транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам по евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 14683 від 20 вересня 2018 року, наданим судовим експертом ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_12, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1, складає 433311,76 грн.

Такий висновок, на переконання суду, доводить той факт, що ремонт пошкодженого автомобіля, що належить позивачу, являється необґрунтованим з економічної точки зору, а від так автомобіль слід вважати фізично знищеним, на чому також наполягає позивач. В той же час, вказаний висновок судового експерта жодним чином не спростовує висновок щодо ринкової вартості автомобіля до ДТП, складений субєктом оціночної діяльності ПП «АС-ТЕРРА» від 27 листопада 2017 року за замовленням позивача ОСОБА_1

Інших, належних і допустимих доказів на підтвердження доводів про менший розмір ринкової вартості автомобіля MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1, відповідач ОСОБА_3 суду не надав.

Шкода, яка була завдана автомобілю, що належить позивачу ОСОБА_1, до теперішнього часу відповідачем не відшкодована. Тому суд задовольняє вимоги позивача і стягує з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 131188,58 грн., яка дорівнює ринковій вартості автомобіля.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Судом була зясована думка позивача ОСОБА_1 щодо можливості передачі на користь відповідача ОСОБА_3 пошкодженого автомобіля MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1, після відшкодування повної його вартості. Позивач підтвердив суду свою згоду передати відповідачу пошкоджений автомобіль, так як має намір отримати відшкодування повної його вартості, в тому числі тих агрегатів і вузлів автомобіля, які можуть мати певну цінність.

Одночасно з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 1311,90 грн., які документально підтверджені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1166 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 223, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольни повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № НОМЕР_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний № НОМЕР_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, матеріальну шкоду у розмірі 131188 (Сто тридцять одна тисяча сто вісімдесят вісім) грн. 58 коп. та витрати по оплаті судового збору в сумі 1311,90 грн.

Зобовязати ОСОБА_1 після відшкодування йому ОСОБА_3 матеріальної шкоди в повному обсязі передати в розпорядження ОСОБА_3 пошкоджений автомобіль MERCEDES-BENZ C200, реєстраційний № НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 21 грудня 2018 року.

Суддя О. О. Малихін