Справа 133/2554/17
У Х В А Л А

Іменем України

25.01.18

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Сєчка В.Л.

з участю секретаря Паращенко Л.І.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині справу за скаргою ОСОБА_2 на рішення головного державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, вказавши, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.03.2017 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в сумі 20054,93 доларів США , що еквівалентно 539563,85 грн. На виконання вказаного рішення Козятинським міськрайонним судом 11.05.2017 видано виконавчий лист. Постановою головного державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ВП №53923280 від 11.12.2017 описано та накладено арешт на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,8133 га, кадастровий номер :03:003:0288, мівсцезнаходження с.Непедівка Козятинського району Вінницької області . На описане майно накладено арешт та встановлено обмежено право користування. Вважає, що постанова головного державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Вінницькій області про опис та арешт майна (коштів) боржника та накладення обмежень в користуванні від 11 грудня 2017 року винесена з порушенням встановленого нормами чинного законодавства порядку здійснення виконавчого провадження, в зв'язку з чим вона є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримав в повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_3 подала суду заперечення, в яких вказала, що державний виконавець при винесені оскаржуваної постанови діяла відповідно до положень закріплених в ЗУ «Про виконавче провадження». Щодо доводів скаржника, пояснила, що в Україні діє заборона до набрання чинності законом про ринок земель, але не раніше 01 січня 2019 року, то необхідно врахувати те, що Класифікація видів цільового призначення земель (додаток 39 до Вимог до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051), а також наказ Держкомзему від 23.07.2010 року №548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель (зареєстрований в Міністерстві юстиції У країни 1 листопада 2010 року за №1011/18306)». Там зазначено, що на відміну від ведення особистого селянського господарства (код 01.03), окремим видом цільового призначення земельних ділянок є призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01). Таким чином, заборона, встановлена підпунктом «б» пункту 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, поширюється на земельні ділянки, що мають останній вид цільового призначення, а саме - перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва незалежно від способу набуття власником прав на земельну ділянку.

Державний виконавець подала суду заперечення , а також в судовому засіданні суду пояснила, що при винесені оскаржуваної постанови діяла в межах повноважень на підставі та у спосіб , визначений ЗУ «Про виконавче провадження». Оскільки, у боржника відсутні кошти та рухоме майно на яке можливо звернути стягненя в першу чергу, нею , відповідно до положень ст.48,50,56 ЗУ «Про виконавче провадження » винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Стосовно того, що в постанові опису та арешту майна, яку надано зберігачу (боржнику) ОСОБА_2 не зазначено обмеження в користуванні майном і в зв'язку з цим необхідно визнати дії державного виконавця незаконними, то вимоги п.4 ч.2 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачають, що виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Також пояснила , що не погоджується з твердженням ОСОБА_2 , що державний виконавець не мав права описувати земельну ділянку кадастровий №:03:003:0288, що розташована в с.Непедівка, Козятинського району, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, для подальшої реалізації в зв'язку з тим, що діє мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення (пай), оскільки відповідно п.5 ч.2.ст 135 Земельного кодексу передбачено, що звернення стягнення на земельні ділянки або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється державним виконавцем, приватним виконавцем під час виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Заслухавши сторони та дослідивши докази суд приходить до висновку , що скаргу необхідно задовольнити частково.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Козятинського місьрайонного суду від 15.03.2017 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заболргованість за договором позики в сумі 20054,93 доларів США , що еквівалентно 539563,85 грн.

На виконання вказаного рішення Козятинським міськрайонним судом 11.05.2017 видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 11.12.2017 описано та накладено арешт на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,8133 га, кадастровий номер :03:003:0288, мівсцезнаходження с.Непедівка Козятинського району Вінницької області . На описане майно накладено арешт та встановлено обмежене право користування.

Відповідно до ст.48 Закону України « Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішення є зверення стягнення на майно боржника, яке полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стеттею 56 Закону України «Про виконавче провадження » передбачено,що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Основною метою, з якою застосовується арешт майна (коштів) боржника є забезпечення реального виконання рішення суду, тобто для реалізації арештованого майна в установленому законом порядку і погашення заборгованості перед стягувачем .

Відповідно до п. 15 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2019 року, не допускається: купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Дана земельна ділянка на яку накладено арешт відноситься до сільськогосподарських земель та має цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Відчуження, відповідно до п.п.б п.15 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, і зміна цільового призначення таких земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, крім передачі їх у спадщину, не допускається. Така заборона діє до набрання чинності законом про ринок земель, але не раніше 01 січня 2019 року.

Таким чином накладення арешту на земельну ділянку яка належить боржникові і предназначенга для ведення особистого селянського господарства не забезпечує реального виконання рішення суду, відсутні правові підстави для реалізації арештованого майна в установленому законом порядку і погашення заборгованості перед стягувачем, чим в першу чергу порушуються права стягувача .

За таких підстав у головного державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області не було правових підстав для винесення постанови ВП №53923280 від 11.12.2017 про опис та арешт майна, а саме у зв'язку з забороною на відчуження земель для ведення особистого селянського господарства.

Керуючись ст.48,56 ЗУ Про виконавче провадження , п. 15 п.п.б Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України ,ст.ст.451 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Подану скаргу задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати Постанову головного державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Вінницькій області ОСОБА_4 від 11.12.2017 року про опис та арешт майна (коштів) боржника по виконавчому провадженні ВП №53923280 з виконання виконавчого листа №133/1654/16-ц, виданого Козятинським міськрайонним судом Вінницької області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 15 діб з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.01.2018.

Суддя - підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Секретар

25.01.2018