П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня 2017 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухваленого під головуванням судді Галінської В.В. в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області, повний текст якого складено 18.01.2017 р.,

В С Т А Н О В И Л А :

08 серпня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в Рівненський міський суд Рівненської області із позовом до ОСОБА_1, в якому просив стягнути з останньої на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.11.2015 року в розмірі 19009,55 грн., яка складається з наступного : 15156,23 грн.- заборгованість за кредитом, 972,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 768,44 грн. заборгованість за пенею та комісією, 2112,37 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, а також судові витрати в розмірі 1378 грн.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня 2017 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено повністю.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/6/2018 Головуючий у 1 інстанції : Галінська В.В. Доповідач : Григоренко М.П.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 19009 грн. 55 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня 2017 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі на заочне рішення суду ОСОБА_1 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що нею та її представником було подано до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, а тому судове рішення ухвалено з порушенням норм ст. 224 ЦПК України.

Зазначає, що 26.11.2015 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № SAMDNSOOТС001926591 від 17.04.2009 року (Договір №1) та договором № SAMDNWFС2 від 01/04/2014 року (Договір №2).

Згідно п. 2.1 Генеральної угоди від 26.11.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав їй кредит в розмірі 15156,23 грн. з кінцевим терміном погашення 30.11.2016 року.

Вважає, що стягнення комісії за послуги, що супроводжують кредит є незаконним.

По Генеральній угоді вона неодноразово сплачувала платежі, що підтверджуються відповідними платіжними документами, які вона додавала до заперечень на позов, проте тіло кредиту залишилось незмінним. Вона не погоджується з наданим позивачем розрахунком, оскільки заборгованість нею сплачувалася і по тілу кредиту, а тому позивачем не доведено розміру кредитної заборгованості та підстав її нарахування.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача ОСОБА_2 просив залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а оскаржуване рішенння залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Повністю задовільняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідача, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 526, 530, 599, 610, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України та вважав доведеним належними доказами факт наявності у останньої перед позивачем заборгованості по кредитному договору № б/н від 26.11.2015 року: 15156,23 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 972,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 768,44 грн. заборгованість за комісією, 2112,37 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, в розмірі 19009,55 грн., всього 19009 грн. 55 коп.

Проте, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 768,44 грн заборгованості за комісією, підлягає скасуванню, у зв»язку із неповним зясуванням Рівненським міським судом обставин, що мають значення для справи, з ухваленням в цій частині нового рішення.

Із змісту позовної заяви та доданої до неї розрахунку заборгованості слідує, що позивач наполягає на стягненні із відповідача на його користь заборгованості за пенею і комісією, яка утворилась станом на 13 липня 2016 року, в розмірі 768,44 грн., але при цьому жодним чином окремо не вказує, який конкретно є розмір пені і яку суму складає розмір комісії та у зв»язку із чим її нараховано, так як ці два вида платежа мають різну правову природу і механізм нарахування.

Частиною 3 статті 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

В ході апеляційного розгляду справи сторона позивача також не змогла конктретизувати апеляційному суду із чого саме складається платіж, в розмірі 768,44 грн., а тому на переконання колегії суддів, в задоволенні позову в цій частині має бути відмовлено, за недоведеністю.

В решті оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції в цій частині.

Твердження сторони відповідача про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» надало невірний розрахунок заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості по тілу кредиту, нарахованих процентів та штрафу, на увагу не заслуговують, оскільки є голослівними і не спростовують належними та допустимими доказами.

ОСОБА_1 жодним чином не конкретизувала, за який період і в якому розмірі позивач не здійснив зарахування внесенних нею грошових коштів на погашення тіла кредиту чи процентів.

Так само, відповідач не скористалась своїм правом на надання альтернативного розрахунку.

Крім того, із матерілів справи вбачаєтсья, що під час розгляду справи в суді першої інстанції сторона відповідача наполягала на наданні позивачем більш детального розрахунку заборгованості, що останнім і було зроблено, але в наступному представник відповідача ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 86) і будь-яких заперечень на наданий ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок взагалі надано не було.

Та обставина, що суд першої інстанції ухвалив заочне рішення у справі, в той час коли він мав всі законні підстави для ухвалення у справі рішення в загальному порядку, жодним чином не вплинуло на законність оскаржуваного рішення, окрім вирішення вимог про стягнення пені та комісїі.

Це також не призвело і до будь-якого суттєвого обмеження процесуальних прав відповідача, як сторони у справі, не враховуючи того, що остання перед поданням апеляційної скарги повинна була подати спочатку заяву про перегляд заочного рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, 376, 381, 382, 384, п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня 2017 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 768,44 грн заборгованості за комісією скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В решті оскаржуване рішення залишити без змін.

З урахуванням часткового задоволення судом апеляційної інстанції вимог апеляційної скарги ОСОБА_1, зменшити розмір судових витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок останньої у вигляді сплаченого судового збору за подання позову, з 1378 грн. до 1262 грн. 28 коп., шляхом здійснення взаємного зарахування пропорційно до розміру задоволених позовних вимог і вимог апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, з підстав неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, крім випадків, перелічених у частині 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15.01.2018 року.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.В. Боймиструк

ОСОБА_4