Справа № 646/4496/17
№ провадження 2/646/214/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2018 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Теслікової І.І.

за участю секретаря- Безсонної Д.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договоріі недійсними та стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернулась до Червонозаводського районного суду з позовною заявою ( уточнена 25.10.2017 року) до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 26.06.2014 року № 1912, договір купівлі-продажу нерухомого майна від 26.06.2014 року № 1914, про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 грошову суму у розмірі 647296,0 грн., про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., про стягнення нараховану плату за мешкання в будинку з 11.02.2013 року по 26.06.2014 року з ОСОБА_3

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що укладені договори купівлі-продажу є частково недійсні, у звязку із неповною сплатою грошових коштів покупцем, ОСОБА_3 не сплатив гроші за користування домоволодіння у м. Харкові по вул. Сидоренківська буд.№ 42 кв. з 11.02.2013 року по 26.06.2014 року, та позивачем була понесена моральна шкода у розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.09.2017 року відкрито провадження у справі.

Під час розгляду справи представник позивача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_1 надав заяву про забезпечення позову шляхом накладання заборони на відчуження на 63/100 частини домоволодіння, розташованого за адрескою: м. Харків, вул. Сидоренківська 42, яка належить ОСОБА_3 та на квартиру АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.10.2017 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову залишено без задоволення.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити у повному обсязі. Підстави для визнання недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 26.06.2014 року № 1912, договір купівлі-продажу нерухомого майна від 26.06.2014 року № 1914, відповідно до ЦК України не наголосила.

Відповідач ОСОБА_3 у призначене судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини не явки суд не повідомив. Через канцелярію суду 05.10.2017 року надав відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити з посиланням на укладання спірних договорів відповідно до норм передбачених ЦК України, та наявність нотаріально посвідченої заяви про відсутність матеріальних претензій між ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 один до одного.

Відповідач ОСОБА_4 у призначене судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

За таких обставин, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами та за участю представника позивача.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

26.06.2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу 63/100 частини земельної ділянки № 42.

Відповідно до умов договору ОСОБА_5 передала, а ОСОБА_3 прийняв у власність 63/100 частини земельної ділянки № 42, цільове призначення: землі житлової та громадської забудови для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0904 га, що розташована за адресою: Харківська область, місто Харків, вул. Сидоренківська, кадастровий номер :06:007:0001.

Відповіднодо до п.2 вищезазначеного договору продаж вчинено за 65802,24 грн., які ОСОБА_5, одержала повністю від покупця ще до підписання договору.

Вищезазначений договір підписаний обома сторона, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області та зареєстрований в реєстрі № 1914.

Крім того, 26.06.2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу 63/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель № 42, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сидоренківська.

Відповідно до п.3 вищезазначеного договору за домовленістю сторін продаж вчинено за 149000,00 грн., які ОСОБА_5 одержала повністю до підписання договору.

Вищезазначений договір підписаний обома сторона, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області та зареєстрований в реєстрі № 1910.

Також в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява від 26.06.2014 року про відсутність матеріальних претензій між ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 один до одного за договорами купівлі-продажу частини будинку та частини земельної ділянки, посвідченими приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 26.06.2014 року за реєстрованим № 1910,1914.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна право власності на земельну ділянку за адресою Харківська область, місто Харків, вул. Сидоренківська, з кадастровим номером :06:007:0001 зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 1914 від 26.06.2014 року, та 63/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель № 42, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сидоренківська зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 1910 від 26.06.2014 року.

Відповідно до ст. 6, 11 та 12 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

У сенсі положень статті 202 ЦК України під правочином розуміють дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Дії як юридичні факти мають вольовий характер і можуть бути правомірними та/або неправомірними. Правочини належать до правомірних дій, спрямованих на досягнення правового/реального результату.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини 5 даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі відповідно до ст. 657 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статті 77 та 78 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

За принциповими положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України.

Оскаржувані вищезазначені договори відповідають вимогам ЦК України, зареєстровані у встановленому порядку та нотаріально посвідченою заявою від 26.06.2014 року підтверджено відсутність матеріальних претензій між ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 один до одного за договорами купівлі-продажу частини будинку та частини земельної ділянки, посвідченими приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 26.06.2014 року за реєстрованим № 1910,1914.

Враховуючи те, що позивачем не доведено недійсність договору купівлі-продажу частини будинку та договору купівлі-продажу частини земельної ділянки, посвідченими приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 26.06.2014 року за реєстрованим № 1910,1914, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині визнання вищезазначених договорів частково недійсними.

Разом з тим, позивачем не доведено та необґрунтована вимога про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 грошової суми у розмірі 647296,0 грн., та про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу частини будинку від 26.06.2014 року позивач отримав гроші до підписання договору у сумі 149000,00 грн., яка була встановлена за домовленістю сторін відповідно до п.3 вищезазначеного договору.

Відповідно до договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 26.06.2014 року позивач отримав гроші до підписання договору у сумі 65802,24 грн., відповідно до п.2 вищезазначеного договору. Оціночна вартість встановлена відповідно до звіту про оцінку майна ТОВ « Юридична компанія « Калина» від 22.05.2014 року.

Наявність нотаріально посвідченої заяви від 26.06.2014 року свідчить про відсутність матеріальних претензій між ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 один до одного за договором № 1910,1914.

Надані позивачем довідки щодо обґрунтування моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. лише свідчать про стан здоровя позивача, та не містять підтвердження моральної шкоди, обґрунтованість протиправних дій відповідача які є у причинному звязку із понесеною моральною шкодою.

Крім того, позивачем не обґрунтована позовна вимога позивача про стягнення плати за мешкання в будинку з 11.02.2013 року по 26.06.2014 року з ОСОБА_3, позивачем не надано укладеного договору оренди житлового приміщення, та не підтверджено факту проживання відповідача та обовязок щодо сплати та в якій сумі.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 у звязку із недоведеністю обставини в обгрунтування позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259,265-268 ЦПК України, суд

ВСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання угод недійсними та стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Червонозаводський районний суд м. Харкова відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний ткекст складено 02.05.2018.

Суддя І.І.Теслікова