Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3626/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд, Закарпатської області у складі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання С.С.Онисько, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

23.11.2017 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказує, що вона з 26.05.2016 року, перебуває у шлюбних відносинах із відповідачем ОСОБА_2, від яких у сторін народилася одна дитина-Шуба ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її повному утриманні.

Відповідач не бере ніякої участі в утриманні своєї дитини, матеріально забезпечений, працездатний, молодий за віком, а тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1, в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги заявленого позову підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з»явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги заявленого позову визнає частково, а саме просить стягувати із нього аліменти на утримання доньки в розмірі по 1000 грн. щомісячно по досягненню дитиною повноліття, а відтак суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін відповідно до вимог ст.223 ч.1 ЦПК України, згідно якої неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст.5 ЦПК) суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1І

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Під час судового слідства встановлено, що дійсно позивачка перебуває у шлюбних відносинах із відповідачем ОСОБА_2, від яких у сторін народилася одна дитина-донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її повному утриманні.

Відповідач не бере належної участі в утриманні своєї дитини, матеріально забезпечений, працездатний, молодий за віком.

Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до переконання, що уточнений позов підлягає до задоволення. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дитини в розмірі по 1200 грн., щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., який підлягає покладенню на відповідача, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 180 183, 191 СК України, ст. ст. 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заявлений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_2), на утримання доньки-Шуба ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1.200,00 грн., на дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 23.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1 ), на користь держави 640,00 грн. судового збору.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриттям апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийОСОБА_4