У х в а л а

25 січня 2018 року

м. Київ

справа № 344/4258/16-ц

провадження № 61-1685 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю.В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Головне управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Державна казначейська служба України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2016 року у складі судді: Бабій О. М., та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Матківського Р. Й., Горблянського Я. Д., Ковалюка Я. Ю., у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Позовну заяву мотивовано тим, що вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2014 року цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 21 000 грн задоволено. 28 липня 2014 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області було видано виконавчий лист, який пред'явлено до виконання 29 липня 2014 року. Кошти на його рахунок надійшли лише 17 березня 2016 року зі стягненням з нього 0,5 % витрат на касове обслуговування.

На час ухвалення судом вироку моральна шкода сплачувалась у розмірі 100 000 грн, на даний час сплачується 200 000 грн, тому просив стягнути на його користь 100 000 грн моральної шкоди, недоплачені кошти у розмірі 5 023 грн, 3 % річних від суми виплати у розмірі 121 000 грн за період прострочення виплати з 30 жовтня 2014 року до 17 березня 2016 року, 0,5 % за касове обслуговування у розмірі 605 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 недоплачену суму в розмірі 3 908 грн 60 коп., яка становить 3 % річних від суми 121 000 грн, за період прострочення з 18 лютого 2015 року до 16 березня 2016 року, 0,5 % від суми виплати за касове обслуговування у розмірі 605 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 3 625 грн.

У іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що прострочення виплат ОСОБА_4 необхідно відраховувати з наступного дня після набрання вироком законної сили, а саме: з 18 лютого 2015 року, до 16 березня 2017 року. Суд не вправі змінювати розмір відшкодування моральної шкоди, який вже визначено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2016 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2016 року в частині стягнення з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 недоплаченої суми в розмірі 5 023 грн, яка становить 3 % річних від суми 121 000 грн, за період прострочення з 18 лютого 2015 року до 16 березня 2016 року,змінено, визначено період прострочення виплати з 30 жовтня 2014 року до 16 березня 2016 року та стягнуто на користь ОСОБА_4 5 023 грн компенсації.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення компенсації, помилково врахував те, що вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2014 року набрав законної сили 18 лютого 2015 року, тобто з наступного дня після його перегляду в касаційному порядку.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2016 року, Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що заява про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 надійшла 06 серпня 2014 року. Крім того, в даній заяві ОСОБА_4 зазначив закриті реквізити свого банківського рахунку, у зв'язку з чим кошти було повернуто на казначейський рахунок. Заява із зазначенням нових банківських рахунків на адресу Головного управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області надійшла 04 березня 2016 року, що стало причиною для несвоєчасного повернення коштів.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги вказують на необхідність перевірки матеріалів справи.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Справу за касаційною скаргою Головного управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2016 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник