Справа № 454/2892/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

при секретарі Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом та виселення,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом та просять: усунути перешкоди у користуванні будинком №29 по вул. Старомостівська у м. Великі Мости, Сокальського району, Львівської області шляхом виселення відповідача із даної квартири та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Вказує, що вищезгаданий будинок належить ОСОБА_1 на праві власності. Окрім неї у будинку зареєстрований також ОСОБА_3, який являється колишнім чоловіком її доньки ОСОБА_4 Через неналежну поведінку відповідача з червня 2016 року шлюб між ними розірвано, однак відповідач продовжує проживати у будинку. Поведінка ОСОБА_3 не змінилася, він продовжує ображати позивачку, дітей, застосовує фізичне насильство, нищить майно, виганяє усіх з хати. У звязку з наведеним всі, хто проживає в даному будинку були змушені систематично викликати працівників поліції з червня 2016 р. по даний час 5 разів викликали поліцію, за що ОСОБА_3 неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Однак заходи адміністративного впливу на відповідача не дали належного результату, останній продовжує вчиняти насильство в сімї, що робить неможливим подальше проживання разом із ним. Таким чином, позивач вважає, що немає жодних підстав, для забезпечення за відповідачем житла, а тому ОСОБА_3 слід виселити із вказаного будинку.

В судовому засіданні позивачі та їхній представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю та просили задоволити, навели доводи аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що відомості відображені в позові не відповідають дійсності.

Допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду показали, що ОСОБА_3 проживаючи у будинку ОСОБА_1 поводить себе неадекватно, принижує та погрожує мешканцям будинку, систематично зловживає спиртними напоями. Все це бачать малолітні діти. У сторін склалися жахливі відносини, відповідач відбував адміністративний арешт 15 суток.

Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно оглянутої в судовому засіданні копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14627207 від 21.05.2007р. вбачається, що будинок №29 по вул. Старомостівська у м. Великі Мости, Сокальського району, Львівської області на праві приватної власності належить ОСОБА_1

Із листа від 01.06.2017р. Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області встановлено, що гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_1 у період з 01.01.2016р. по 31.05.2017р. зверталися пять разів про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_3

Із поданих до матеріалів справи копій постанов Сокальського районного суду Львівської області №454/1118/17, 454/1914/16-п, 454/333/16-п, 454/3307/16-п, 454/90/17, 454/1413/16-п, встановлено, що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сімї.

Та із копії постанови суду №454/2977/15-п ОСОБА_3 замінено невідбутий строк громадських робіт на адміністративний арешт.

З копії обвинувального акта у кримінальному провадженні ЄРДР №0000720 від 02.10.2017р. ббачається, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч.1 ст.125 КК України. На даний час справа перебуває в провадженні Сокальського районного суду.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України позивач як власник має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Зазначені права вказані і в ст.150 Житлового Кодексу України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування своїм майном.

Статтею 116 ЖК України передбачено, що коли наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих проводиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

У п. 48, 74 Верховного Суду України "Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)" від 26.05.2001 судам роз"яснено, що виходячи з офіційного характеру заходів запобігання й громадського впливу, які мають передувати виселенню наймача або членів його сім'ї на підставі ст. 116 ЖК без надання іншого жилого приміщення, і відповідно до правил ст. 29 ЦПК про допустимість засобів доказування факт застосування заходів запобігання судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, виконавчими комітетами, іншими уповноваженими органами, а заходів громадського впливу - органами самоорганізації населення (будинкові, вуличні, квартальні комітети, товариські суди тощо), повинен підтверджуватися письмовими доказами. Норми гл. 2 цього розділу ЖК України про користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду до житлових відносин у приватному житловому фонді застосовуються у випадках, коли в гл. 6 ЖК України є посилання на них (наприклад, ст. 116 ЖК України застосовується щодо виселення членів сім'ї власника, які не є учасниками спільної власності на дане житло).

Крім того, в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року було розяснено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів житлово-будівельних кооперативів, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Таким чином, для застосування норми статті 157 ЖК України необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття членом сімї, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 чинить фізичний та психологічний тиск в сімї а вжиття заходів громадського впливу, які не дали позитивних результатів, таким чином суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову.

Також згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у у разі задоволення позову - на відповідача по справі.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 247, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, ст. 319, 391 ЦК України, ст.150, 157 ЖК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задоволити.

Усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перешкоди у користуванні будинком №29 по вул. Старомостівська у м. Великі Мости, Сокальського району, Львівської області, шляхом виселення з даної квартири ОСОБА_3, 06.02.1973р.н.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 640,00грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Сокальський районний суд Львівської області до Апеляційного суду Львівської області у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Головуючий: Л. Ю. Фарина