УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

17 січня 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Хандурін В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення на її користь з ОСОБА_2, аліментів на утримання неповнолітної дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку, що неможливо видати судовий наказ з наступних підстав:

Пунктом 2 частини 2 ст.163 ЦПК України передбачено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно ст.164 ЦПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до пп. 4-1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору складає 0,1 розміру (176,20 грн.) прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, відповідно до пункту 4 частини 3 ст.163 ЦПК України, заявник до заяви повинен додати документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч.2, 5 ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Частиною першою статті 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, беручи до уваги те, що до заяви про видачу судового наказу не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер і серію паспорта боржника, не засвідчено належним чином копії наданих заявником документів, суддя вважає її такою, що не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, відтак у видачі такого наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.163- 165, 167 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_2.

Роз'яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд до Апеляційного суду Донецької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Хандурін

17.01.2018