441/408/17 2/441/46/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2018 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

при секретарі - Цап І.М.

за участю представника відповідача - Іваненка Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду до міської ради м. Комарно про стягнення з Комарнівської міської ради на її користь заборгованість з орендної плати за користування її майном в сумі 27200 грн, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що їй належить будинок в АДРЕСА_1, відповідно до рішення Городоцького районного суду Львівської області від 23.11.2005 р. у справі № 2-13 відповідача зобов'язано шляхом забезпечення житлом відселити ОСОБА_3 разом з членами її сім»ї, з будинку АДРЕСА_1, стягнуто з Комарнівської міської ради на її користь орендну плату за користування її майном з 17 липня 1997 р. по 23 листопада 2005 р. по 200 грн. щомісячно на загальну суму 20200 грн., та стягувати надалі з 23 листопада 2005 р. до моменту забезпечення житлом ОСОБА_3 по 200 грн. щомісячно, стягнути з Комарнівської міської ради в її користь 5000 грн. моральної шкоди та судовий збір, проте зобов'язання відповідачем виконано частково, повернуто 20200 грн., 5000 грн. моральної шкоди та судовий збір.

Оскільки відповідач не виконує рішення суду в частині орендної плати, заборгованість складає станом на 23.03.2017 р. в розмірі 27200 грн., а чинним законодавством передбачено судовий захист у випадку невиконання зобов'язання, просила задовольнити позов, яким стягнути з Комарнівської міської ради на її користь заборгованість з орендної плати у вищезазначеному розмірі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що вимоги позивача є безпідставними оскільки позивач отримала виконавчі листи по рішенню суду, було відкрито виконавчі провадження, просив в позові відмовити в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що в будинку АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_3 з кінця 80-х років до цього часу.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали даної справи, та справи №2-13/2005 р. суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що за позовом ОСОБА_2 у справі № 2-13 13.11.2005 р. відповідача зобов'язано шляхом забезпечення житлом відселити ОСОБА_3 разом з членами її сім»ї, з будинку АДРЕСА_1, стягнуто з Комарнівської міської ради на її користь орендну плату за користування її майном з 17 липня 1997 р. по 23 листопада 2005 р. по 200 грн. щомісячно на загальну суму 20200 грн., та стягувати надалі з 23 листопада 2005 р. до моменту забезпечення житлом ОСОБА_3 по 200 грн. щомісячно, стягнути з Комарнівської міської ради в її користь 5000 грн. моральної шкоди та судовий збір (а.с.4).

На примусовому виконанні у відділі підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби (а.с.115 справа №2-13/2005 р.) відкрито виконавче провадження державним виконавцем на підставі виконавчого листа № 2-13 виданого 28.11.2008 р., за яким з Комарнівської міської ради в користь ОСОБА_2 стягнуто орендну плату за користування майном з 23.11.2005 р. до моменту забезпечення житлом ОСОБА_3 по 200 грн. щомісячно.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість орендної плати за рішенням суду яке вже перебуває на виконанні, а правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватись норми, що передбачають умови виконання грошового зобов'язання. Не можна ототожнювати обов'язок, який виник у зв'язку з виконанням судового рішення, із грошовим зобов'язанням (у тому числі й тоді, коли права й обов'язки виникають із судового рішення). Частина п'ята статті 11 ЦК України, яка передбачає, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішень суду, не дає підстав для застосування положень статей 526-532 ЦК України за наявності правовідносин між сторонами, які регулюються нормами іншого законодавства і зокрема Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі наведеного безпідставними є посилання позивача на ст. 509 ЦК України, порядок виконання рішення суду здійснюється виконавчою службою на підставі рішення суду.

Враховуючи наведене, позивачем в даному випадку обрано неналежний спосіб захисту, а тому в задоволенні його вимог слід відмовити.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 263-268 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_2 в позові до Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області про стягнення заборгованості з орендної плати за користування її майном в сумі 27200 (двадцяти сім тисяч двісті) грн. 00 коп. - відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «19» лютого 2018р.

СуддяН. І. Яворська