Троїцький районний суд Луганської області
Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 2-1414/2006
Провадження № 4-с/433/1/18
У Х В А Л А

Іменем України

09.01.2018 року Троїцький районний суд Луганської області

в складі: головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі: Яковлєвій В.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1, стягувач ОСОБА_2, на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Верес Василь Володимирович, про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Троїцького районного суду Луганської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Верес Василь Володимирович, згідно якої скаржник просить суд визнати дії державного виконавця по нарахуванню в межах виконавчого провадження ВП № 27833054 заборгованості по виплаті аліментів незаконними, зобовязати державного виконавця провести розрахунок загального розміру заборгованості за аліментними зобовязаннями у вказаному виконавчому провадженні з урахуванням наданих боржником доказів щодо місця праці та розміру заробітної плати, а також добровільно сплачених поштових переказів і квитанції та стягнутих бухгалтерією за місцем праці коштів, а також зобовязати державного виконавця після здійснення перерахунку, видати скаржнику довідку про проведений перерахунок та направити таку довідку за місцем роботи скаржника.

В обґрунтування скарги зазначено, що на виконанні у державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Верес В.В. знаходиться виконавче провадження № 27833054 з примусового виконання виконавчого листа №2-1414 від 07 липня 2006 року, виданого Жовтневим районним судом м. Луганська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 червня 2005 року.

ОСОБА_2 звернула до виконання виконавчий лист, шляхом подання відповідної заяви до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, на підставі якої державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

Скаржник вказує, що постійно сплачував на користь стягувача грошову суму коштів у вигляді аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі ? від доходу заробітної плати кожного місяця шляхом перерахування їх на рахунок, відкритий в почтовому відділені.

Також, в період з 30 червня 2011 року по 02 червня 2015 року скаржник не був працевлаштований, тому ним сплачувалось 30% прожиткового мінімуму для дитини.

В період з 24 червня 2014 року по 23 серпня 2015 року дочка скаржника проживала разом із ним та перебувала повністю на його утриманні. На цей період стягувач відмовилась від стягнення аліментів, адже дитина перебувала на утриманні батька. Про відмову стягувача від аліментів свідчить відповідна заява.

В подальшому, з 23 серпня 2015 року, стягувач змінила адресу проживання та перебування, в наслідок чого боржник не міг сплачувати аліменти на той же поштовий рахунок. 22 листопада 2017 року представником боржника, наручно було отримано довідку-розрахунок по аліментах від 15 листопада 2017 року №644/6.

У відповідності до довідки-розрахунку заборгованості з аліментів від 15 листопада 2017 року №644/6 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Вересом В.В., заборгованість за аліментами станом на 01 вересня 2017 року становить 107857 грн. 32 коп.

Окрім того, 27 жовтня 2017 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Вересом В.В. була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Скаржник вказує, що заборгованість по аліментам станом на 01 вересня 2017 року складає 107857 грн. 32 коп., яка не відповідає дійсному стану, при цьому із скаржника вираховують із заробітної плати 50% на погашення заборгованості по аліментам. З такими висновками державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Вереса В.В. про заборгованість скаржника за аліментами станом на 01 вересня 2017 року у розмірі 107857 грн. 32 коп., останній не згодний, так як на його думку такі висновки не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи.

Скаржник та його представник в судове засідання не зявилися.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Верес Василь Володимирович у судове засідан також не зявився.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини..

Як визначено ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як передбачено ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно ч.1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що дійсно на виконанні у державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Верес В.В. знаходиться виконавче провадження № 27833054 з примусового виконання виконавчого листа №2-1414 від 07 липня 2006 року, виданого Жовтневим районним судом м. Луганська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 червня 2005 року (а.с. 8-11).

У відповідності до довідки-розрахунку заборгованості з аліментів від 15 листопада 2017 року №644/6 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Вересом В.В., заборгованість за аліментами станом на 01 вересня 2017 року становить 107857 грн. 32 коп. (а.с.6-7)

При цьому, в матеріалах справи наявні копії фіскальних чеків, які підтверджують сплату ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів починаючи: з лютого 2013 року по травень 2013 року включно; з липня 2013 року по жовтень 2013 року включно; за грудень 2013 року; з січня 2014 року по червень 2014 року включно (а.с. 31-33); з листопада 2012 року по грудень 2012 року включно; з січня 2012 року по вересень 2012 року включно; за січень 2013 року (а.с.35, 37).

Відповідно до поданої заяви ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві від 11 травня 2016 року, сама стягувач зазначає та просить відділ державної виконавчої служби про те, щоб з ОСОБА_1 здійснили стягнення аліментів починаючи з 01 вересня 2015 року (а.с.26). З огляду на вищезазначене, жодних матеріальних претензій стягувач ОСОБА_2 до боржника ОСОБА_1 до 01 вересня 2015 року не мала (а.с.26).

Відповідно до ч.4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику за заявою сторін виконавчого провадження.

Згідно ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Ч.2 ст. 195 СК України передбачено, що якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує.

Згідно ч.3 ст. 195 СК України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний за заявою боржника, як сторони виконавчого провадження, здійснити обчислення заборгованості із сплати аліментів останнім на користь стягувача на утримання неповнолітньої дитини, з дотриманням вимог передбачених ст. 195 СК України.

З матеріалів скарги вбачається, що державним виконавцем під час надання розрахунку не було дотримано зазначених вище вимог закону, при цьому останнім не було враховано фактично сплачених боржником аліментів за спірний період згідно відповідних фіскальних чеків, що унеможливило достовірно визначити заборгованість за кожен період часу, протягом якого не було сплачено боржником аліментів на користь стягувача, не було визначено, з якого саме заробітку чи доходу розраховувалась заборгованість, зокрема з фактичного доходу боржника на момент нарахування аліментів (якщо боржник працював), чи з доходу, який він одержував на момент визначення розміру заборгованості (якщо на момент нарахування аліментів боржник не працював), або ж із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (якщо боржник не працював на час виникнення заборгованості і не працював на час визначення її розміру), у звязку з чим суд знаходить доводи скаржника обґрунтованими, на підставі чого скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст.447-451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Верес Василь Володимирович, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Верес Василя Володимировича по нарахуванню в межах виконавчого провадження ВП № 27833054 заборгованості по виплаті аліментів незаконними.

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Верес Василя Володимировича провести розрахунок загального розміру заборгованості за аліментними зобовязаннями у виконавчому провадженні ВП № 27833054 з урахуванням наданих боржником доказів щодо місця праці та розміру заробітної плати, а також добровільно сплачених поштових переказів і квитанції та стягнутих бухгалтерією за місцем праці коштів.

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Верес Василя Володимировича після здійснення перерахунку заборгованості за виконавчим провадженням ВП № 27833054, видати ОСОБА_1 довідку про проведений перерахунок та направити таку довідку за місцем роботи ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.І.Суський