Справа № 382/270/18 Головуючий у І інстанції Кисіль О. А.
Провадження № 22-ц/780/3335/18 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 26 14.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді-Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Мережко М.В.,
за участю секретаряНемудрої Ю.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року до суду з вказаним позовом звернулось ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_5

При цьому посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.09.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 2 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк виконав свої зобов»язання за договором, однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв»язку з чим має заборгованість за договором, яка станом на 31.12.2017 року становить 107 424,16 грн. і складається із заборгованості за кредитом - 2 378,80 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 94 118,18 грн., заборгованості за пенею та комісією - 5 335,55 грн., фіксованої частини штрафу - 500,00 грн., процентної складової штрафу - 5 091,63.

Відповідач ухиляється від виконання зобов'язань та заборгованості не погашає, в зв'язку з чим просив стягнути з нього на користь банку вищевказану заборгованість та судовий збір.

Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» 5048 (п'ять тисяч сорок вісім) гривень 72 (сімдесят дві) копійки заборгованості за кредитним договором, а також 88 (вісімдесят вісім) гривень 10 (десять) копійок судових витрат сплачених позивачем.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині зменшення заборгованості по процентам за користування кредитом з 94118, 18 грн. до 2169,92 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному розмірі.

При цьому зазначає, що відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

У разі зазначення у кредитному договору змінюваної процентної ставки, кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в (порядку, установлених кредитним договором, письмово повідомивши про це позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі має бути встановлено порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. При цьому у разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі має визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 6 березня 2010 року, до яких під час укладення кредитного договору приєднався Відповідач, передбачено, що Банк має право здійснювати зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк зобов'язаний не менш ніж за 7 і днів до введення змін проінформувати Клієнта. Якщо протягом 7 днів Банк не і одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови.

Відповідно до Пункту 1.1.3.2.9. Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 6 березня 2010 року, Банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, активація додаткових послуг, інформування про розмір заборгованості по кредиту, інформування про проведені банком акціях, дистанційне обслуговування і т.д.) встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали зв'язку відправлень повідомлень на мобільний телефон Клієнта.

Авторизація за допомогою мобільного телефону і ОТР-пароля; поштовий лист; телеграма; повідомлення по електронній пошті; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друк інформації на чеках в РОБ-терміналах; інші засоби комунікації.

Відповідач не надавав банку повідомлення про незгоду із збільшеною відсотковою ставкою, отже відповідач погодився із новою відсотковою ставкою.

За визначенням ст.1054 ЦКУ позичальник за користування грошима (кредитом) повинен сплатити банку відсотки.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором.

Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, надав відповідачу кредит.

Відповідач отримав кредитний ліміт на кредитну картку та активно користувався кредитним лімітом Банку, що має відображення у розрахунку заборгованості.

Відповідно до заяви позичальника, відповідач зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанка.

Відповідно до Постанови ВСУ по справі № 755/18246/15-ц від 07.03.2018 року: "ОСОБА5, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, приєднався до договору приєднання та погодився з його умовами. При цьому, Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ні Умови та Правила були чинними під час укладення договору."

Кредитний договір укладений між сторонами є дійсним, а тому підлягає виконанню.

Суд не перевірив розрахунок заборгованості та доводи банку про те, шо позичальник користувався грошовими коштами, частково виконував умови кредитного договору, частково сплачував заборгованість за договором, у тому числі відсотки, пеню та комісії погашення відображені у розрахунку заборгованості в графі «Сума погашення за наданим кредитом», а отже визнав свої зобов'язання за згодою та розміри встановлених обов'язкових платежів.

Оскільки наявними в матеріалах справи письмовими доказами, неспростованими відповідачем, підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за ним заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків згідно умов договору, вимоги позивача про стягнення цієї заборгованості з відповідача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження відповідачу було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзив не подавався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.09.2010 року ОСОБА_5 підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Як вбачається зі змісту Анкети-заяви (а.с. 7, 33-34) про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 09.09.2010 року та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та шляхом підписання зазначених письмових документів, а також скріплення їх печаткою юридичної особи позивача.

Відповідно до змісту вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 27.02.2013 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Зі змісту Довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна», що діяли на момент укладення договору, базова процентна ставка в місяць становить 3,0 %, тобто 30% річних, розмір щомісячних платежів 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с. 8).

Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 9-32, 36-39).

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

У відповідності до п. 1.1.7.12 Умов та правил, договір дії протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.

Також, вказаними Умовами та правилами передбачено, що за користування Кредитом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.6.

З розрахунку заборгованості (а.с. 5-6) вбачається, що відповідач в період з 26.09.2012 року по 12.06.2014 року періодично здійснював погашення за наданим кредитом та сплачував проценти за користування кредитом, проте після 12.06.2014 року не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Станом на 31.12.2017 року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитному договору від 09.09.2010 року рахується заборгованість на загальну суму 107 424,16 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 2 378,80 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 94 118,18 грн., заборгованості за пенею та комісією - 5 335,55 грн., фіксованої частини штрафу - 500,00 грн., процентної складової штрафу - 5 091,63 грн.

При цьому, з наданого Банком до суду розрахунку вбачається, що розмір відсоткових ставок станом на 21 жовтня 2010 року становив - 30 %, станом на 01 вересня 2014 року - 34,80 %, станом на 01 квітня 2015 року - 43,20 %.

Задовольняючи частково позов на підставі ст. ст. ст. ст. 10, 536, 549, 625, 1048, 1054, 1056 ЦК України, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 2700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, однак позивачем не було доведено ту обставину, що відповідачем були підписані Умови та Правила надання банківських послуг, які є невідємною частиною до анкети-заяви.

При цьому, з наданого Банком до суду розрахунку вбачається, що розмір відсоткових ставок станом на 21 жовтня 2010 року становив - 30 %, станом на 01 вересня 2014 року - 34,80 %, станом на 01 квітня 2015 року - 43,20 %. Тобто, Банк, всупереч вимог закону, на власний розсуд, без погодження з відповідачем збільшив розмір відсоткової ставки за користуванням кредитними коштами.

Таким чином, суд першої інстанції вважав, що розмір процентної ставки, її збільшення/зменшення та сплата процентів не врегульовані умовами кредитного договору, однак оскільки між сторонами виникли кредитні правовідносини, то у відповідності до діючих норм цивільного законодавства кредитний договір є завжди оплатним та передбачає обов'язкову сплату відсотків за користування кредитними коштами.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що даному випадку до правовідносин, що склалися, в частині визначення відсотків за користування кредитними коштами, слід застосовувати положення параграфа 1 глави 71 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Згідно зі ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що так як розмір процентів не був визначений умовами кредитного договору, які були б погоджені та підписані відповідачем, то позивач має право на отримання процентів у розмірі, що визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Розрахунок відсоткових коштів за несвоєчасне виконання зобов'язання ОСОБА_5 за період з 09.09.2010 року по 31.12.2017 року, на рівні облікової ставки Національного банку України, судом було здійснено за формулою:

[ Сума боргу]х [ Ставка (%)] /100% / 365 днів х[ Кількість днів ] = [Сума]

[2 378,80] x [ 7,75 (%)] / 100% / 365 днів x[561 (з 09.09.2010 по 22.03.2012)] = [282,48]

[2 378,80] x [ 7,5 (%)] / 100% / 365 днів x[444 (з 23.03.2012 по 09.06.2013)] = [216,95]

[2 378,80] x [ 7 (%)] / 100% / 365 днів x[64 (з 10.06.2013 по 12.08.2013)] = [29,19]

[2 378,80] x [ 6,5 (%)] / 100% / 365 днів x[245 (з 13.08.2013 по 14.04.2014)] = [103,75]

[2 378,80] x [ 9,5 (%)] / 100% / 365 днів x[93 (з 15.04.2014 по 16.07.2014)] = [57,56]

[2 378,80] x [ 12,5 (%)] / 100% / 365 днів x[119 (з 17.07.2014 по 12.11.2014)] = [96,91]

[2 378,80] x[ 14 (%)] / 100% / 365 днів x[85 (з 13.11.2014 по 05.02.2015)] = [77,53]

[2 378,80] x [ 19,5 (%)] / 100% / 365 днів x[26 (з 06.02.2015 по 03.03.2015)] = [33,03]

[2 378,80]х [30 (%)] / 100% / 365 днів х[177 (з 04.03.2015 по 27.08.2015)] = [345,95]

[2 378,80]х [27 (%)] / 100% / 365 днів х [28 (з 28.08.2015 по 24.09.2015)] = [49,25]

[2 378,80]х [ 22 (%)] / 100% / 365 днів х[210 (з 25.09.2015 по. 21.04.2016)] = [300,17]

[2 378,80]х [ 19 (%)] / 100% / 365 днів х[35 (з 22.04.2016 по 26.05.2016)] = [43,21]

[2 378,80]х [ 18 (%)] / 100% / 365 днів х [28 (з 27.05.2016 по 23.06.2016)] = [32,75]

[2 378,80]х [ 16,5 (%)] / 100% / 365 днів х[35 (з 24.06.2016 по 28.07.2016)] = [37,52]

[2 378,80]х [ 15,5 (%)] / 100% / 365 днів х[49 (з 29.07.2016 по 15.09.2016)] = [49,35]

[2 378,80]х [ 15 (%)] / 100% / 365 днів х[42 (з 16.09.2016 по 27.10.2016)] = [40,93]

[2 378,80]х [ 14 (%)] / 100% / 365 днів х[168 (з 28.10.2016 по 13.04.2017)] = [153,23]

[2 378,80]х [ 13 (%)] / 100% / 365 днів х[42 (з 14.04.2017 по 25.05.2017)] = [35,57]

[2 378,80] x [ 12.5 (%)] / 100% / 365 днів x[154 (з 26.05.2017 по 26.10.2017)] = [125,42]

[2 378,80] x [ 13.5 (%)] / 100% / 365 днів x[49 (з 27.10.2017 по 14.12.2017)] = [43,10]

[2 378,80] x [ 14.5 (%)] / 100% / 365 днів x[17 (з 15.12.2017 по 31.12.2017)] = [16,06]

Всього: 2 169,92.

Таким чином, загальний розмір процентів за користування кредитними коштами, який підлягає стягненню на користь позивача, за висновками суду першої інстанції складає 2 169,92 грн.

В задоволенні решти позовних вимог, в часнині стягнення відсотків, що оскаржується банком, позивачеві було відмовлено за безпідставністю.

На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції викладені в рішенні, відповідають вимогам закону та обставинам справи, виходячи з наступного.

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто законом встановлено, що обовязковою умовою кредитного договору є сплата процентів.

Частиною 1 ст. 1056 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього ж Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач вважає, що своїм підписом в анкеті-заяві ОСОБА_5 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

В позові до суду позивач ПАТ КБ «Приват Банк», також, зазначав, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.

Однак, такі доводи позивача вірно не були прийняті до уваги судом першої інстанції, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору.

Відсутність підпису відповідача на Умовах та правилах надання банківських послуг дозоляє банку надавати Умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Витяг із Умов та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16).

Крім того, не заслуговують на увагу та розцінюються колегією суддів критично доводи апеляційної скарги про те, що відповідач користувався кредитним лімітом, здійснював проплати тіла кредиту та відсотків, що на думку апелянта свідчить про те, що він погодився з підвищенням відсоткової ставки, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що остання проплата була здійснена відповідачем у червні 2014 року, а збільшення відсоткової ставки відбулося з 01 вересня 2014 року, коли відповідачем жодні платежі вже не проводилися.

Крім того, колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються доводи апеляційної скарги щодо належного повідомленні відповідача про зміну відсоткової ставки шляхом СМС повідомлень на мобільний телефон, оскільки жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цих обставин суду надано не було.

Отже, переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обгрунтоване рішення про задоволення позову частково, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, яке слід залишити без змін.

В апеляційній скарзі апелянтом не наведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в рішенні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: С.В. Лівінський

М.В. Мережко