Справа № 462/6019/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/71/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Цап П. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 02 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,-

в с т а н о в и в:

16.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив усунути відповідача від права на спадкування за законом, як спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з відповідача на його користь 120 000,00 грн. моральної шкоди та вирішити питання судових витрат.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_4. Він та померлий ОСОБА_4 були співвласниками квартири АДРЕСА_1. Після смерті брата відкрилася спадщина на належне йому майно, заповіту брат не складав. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є відповідач ОСОБА_3 - дружина померлого ОСОБА_4

Однак, відповідач ОСОБА_3 пілягає усуненню від права на спадкування в порядку ст.1224 ЦК України, оскільки своїми умисними діями спричинила смерть ОСОБА_4 з метою заволодіння його частиною квартири, не вживала заходів для його належного лікування та забороняла йому (позивачу), як брату, здійснювати такі дії, сприяла вживанню братом спиртними напоями. Він, як брат, неодноразово вживав заходів щодо допомоги померлому брату: викликав швидку допомогу, а також поліцію, коли відповідач перешкоджала йому скеровувати брата на лікування. Крім того, відповідач неодноразово створювала йому перешкоди у безперешкодному доступі до його частки в квартирі, в якій знаходяться його особисті речі, що зумовило для нього здійснення незапланованих витрат на купівлю одягу, оренду житла. Такі дії відповідача спричинили йому сильні душевні страждання, розмір яких він оцінює в 120 000,00 грн.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим, таким, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що судом не враховано покази свідка ОСОБА_5, яка була сімейним лікарем спадкодавця ОСОБА_4, та яка суду ствердила, що вона неодноразово повідомляла відповідачку ОСОБА_3 про те, що її чоловікові необхідна термінова медична допомога.

Крім того, судом першої інстанції не досліджено як доказ, довідку, видану ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, в якій зазначено, що 17.04.2015 року на телефон служби «102» надійшло телефонне повідомлення від гр. ОСОБА_6 з приводу того, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 закритий тяжко хворий чоловік, який потребує допомоги, однак, його співмешканка не впускає нікого в квартиру. Вважає, що показання свідка ОСОБА_6 судом першої інстанції в рішенні суду відображаються лише вибірково. Оскаржуване рішення ґрунтується лише на поясненнях відповідача, які відрізняються від показів свідків та інших письмових доказів, долучених ним до матеріалів справи на підтвердження ухилення ОСОБА_3 від надання допомоги спадкодавцеві, який тривалий час перебував у безпорадному стані.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

У засіданні колегії суддів апелянт ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 скаргу підтримали з підстав, наведеній у ній, просили скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 проти скарги заперечила, просила відмовити у задоволенні скарги, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст.1217 ЦК України).

Відповідно до положень ст.1224 ЦК України Не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя; які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки; не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині (ч.6 ст.1224 ЦК України).

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. визначено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судом встановлено, що 05.12.2014 року укладено шлюб між ОСОБА_9 (спадкодавцем) та ОСОБА_3, про що Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №352 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Згідно відповіді ОКЗ ЛОР «Львівський обласний клінічний наркологічний диспансер» № 297 від 21.05.2015 року (а.с.13), ОСОБА_4 перебував на диспансерному обліку з 11.09.2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.

Згідно відповіді КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» №790/0143 від 29.05.2015 року ОСОБА_4 перебував на обліку з діагнозом муситуючий делірій, алкогольна енцефалопатія, цироз печінки (а.с.14).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, районний суд підставно виходив з того, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_3 ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки із системного аналізу законодавства, що регулює усунення від права на спадкування та практики суду касаційного інстанції у даній категорії справ вбачається, що для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи та лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанцій не надано належних доказів на підтвердження заявлених ним вимог. А наявні в матеріалах справи докази про неодноразові звернення-скарги позивача в міліцію та Личаківську районну адміністрацію, на думку колегії суддів, не можуть підтверджувати факт ухиленні спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до інформації Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області від 03.06.2015 року відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 від 19.05.2015 року по факту перешкоджання госпіталізації його брата ОСОБА_4 його дружиною ОСОБА_3 не вносились (а.с.58).

Оскільки позивач не надав суду доказів того, що на день смерті ОСОБА_2 потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, а також доказів того, що він звертався до відповідача за такою допомогою та що відповідач мала можливість надавати таку допомогу, однак ухилялася від надання такої, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про відсутність підстав для задоволення позову про усунення ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_4

Крім того, колегія суддів вважає, недоведеними доводи позивача про перебування спадкодавця в безпорадному стані, оскільки відповідно до правового висновку, висловленого в постанові ВС від 17.10.2018 року у справі № 200/21452/15 безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах, а доведення факту безпорадного стану тільки позивачем та свідками є недостатнім.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 02 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 21.12.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.