Справа № 760/421/18 Головуючий 1 інстанція- Оксюта Т.Г.
Провадження № 22-ц/824/3886/2018 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 грудня 2018 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Савченка С.І., суддів Верланова С.М., Кашперської Т.Ц.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 03 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним вище позовом,який мотивувала тим, що за заявою відповідача ОСОБА_3 про скоєння нею 03 квітня 2017 року ДТП по вул.Ушинського 5 у м.Києві, працівниками поліції відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення від 03 жовтня 2017 року серії БД №444459 за ст.124 КупАП щодо порушення нею п.п.13.1, 13.3 ПДР України. Протокол та інші матеріали були передані працівниками поліції до Солом'янського районного суду м.Києва, який своєю постановою від 05 грудня 2017 року закрив провадження у справі у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вказувала, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї було розпочато лише на підставі неправдивих показів та заяви ОСОБА_3, який її обмовив і безпідставно звинуватив у тому, чого вона не робила. Внаслідок неправомірних дій відповідача їй завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних, емоційних стражданнях, яких вона зазнала, нервуванні та тривалому стресі, пов'язаних із розглядом адміністративної справи, що вимагало додаткових зусиль для організації життя. Завдану моральну шкоду оцінила у розмірі 20000 грн. Окрім того, їй завдано матеріальної шкоди, яка полягає у витратахна проведення експертного транспортно-трасологічного дослідженняу справі про адміністративне правопорушення в сумі 6000 грн. та витратах на правову допомогуадвоката в сумі 5000 грн.

У зв'язку з наведеним просила стягнути із відповідача на її користь витрати по проведенню експертного дослідження в розмірі6000 грн. та витрати на правову допомогу в адміністративній справі №760/20767/17 в розмірі5000 грн., завдану моральну шкоду в розмірі 20000 грн., витрати на правову допомогу в даній справі в розмірі 2000 грн. та судові витрати.

Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 03 серпня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

- 2 -

Не погоджуючись із таким рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким її вимоги задоволити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обстаивнам справи, порушення судом норм процесуального і матеріального права. Скарга мотивована хибністю висновків суду про те, що вона подала позов до неналежного відповідача, яким на думку суду згідно Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» має бути держава в особі відповідних органів. Вважає, що виключно їй як позивачу належить право визначати відповідача, як особу відповідальну за порушення її прав. Вказує, що вона подала позов саме до ОСОБА_3, бо на її думку він є відповідальним за завдану шкоду, оскільки вчинив у відношенні її неправомірні дії, які у свою призвели до заподіяння їй моральної і матеріальної шкоди.

Копії ухвали про відкриття апеляційного провадження направлені учасникам справи і отримані ними, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повідомлень.

Відповідач ОСОБА_3 не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 33000 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом встановлено, що відповідно до рапорта інспектора полії УПП у м.Києві екіпаж патрульної поліції 03 квітня 2017 року близько 10-00 години здійснив виїзд за викликом про скоєння ДТП на вул.Ушинського 5 у м.Києві. Після прибуття поліцейських на місце подї до них звернувся ОСОБА_3 та повідомив про те, що перебуваючи на балконі своєї

- 3 -

квартири він помітив як в його автомобіль «Шкода Фабія» р.н. НОМЕР_1 в'їхав автомобіль «Чері» червоного кольорур.н.НОМЕР_2 після чого зник з місця ДТП. Працівники поліції склали схему ДТП та опитали ОСОБА_3 (а.с.46).

Після з'ясування, що автомобіль «Чері» червоного кольорур.н.НОМЕР_2 належить ОСОБА_2, остання була опитана та відносно неї 03 жовтня 2017 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №444459 за ст.124 КупАП.

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 05 грудня 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрите у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач невірно визначила особу, яка має відповідати за спричинення їй матеріальної та моральної шкоди.

При цьому суд виходив з того, що в розумінні Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та Конституції України матеріальна і моральна шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, підлягає відшкодуванню за рахунок держави.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками, оскільки суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.263-264 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них.

Згідно ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби із організованою злочинністю» та іншими актами законодавства.

Згідно п.4 ст.2 цього Закону право на відшкодування шкоди виникає у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення.

Отже, за змістом даних норм право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом та пов'язаних із розглядом справи про адміністративне правопорушення, виникає за сукупності таких обставин: 1) незаконного накладення на особу штрафу у справі про адміністративне правопорушення; 2) послідуюче закриття цієї справи.

Вирішуючи спір, суд не звернув уваги, що штраф на позивачку судом не накладався, що у свою чергу свідчить, що вказаний Закон на спірні правовідносини не поширюється, а відтак висновки суду про це є хибними.

В той же час колегія суддів вважає, що неправильність висновків суду щодо підстав відмови у позові не призвела до неправильного вирішення спору.

- 4 -

Позов ОСОБА_2 не підлягає до задоволенння з огляду на його необгрунтованість.

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду передбачені ст.1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам особи, а також шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Аналіз змісту наведених норм свідчить про те, що за загальним правилом шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, елементами якого є: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вину завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно роз'яснень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди») шкода, заподіяна майну і особі громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи у заподіянні шкоди.

Аналогічні роз'яснення містить п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно якого обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

З матеріалів справи вбачається що ОСОБА_2 пред'явила вимоги до ОСОБА_3, бо на її думку саме на нього слід покласти відповідальність за завдану шкоду, оскільки він вчинив у її відношенні неправомірні дії, які полягають у тому, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно неї було розпочато лише на підставі неправдивих показів та заяви ОСОБА_3, який її обмовив і безпідставно звинуватив у тому, чого вона не робила.

Колегія суддів вважає такі доводи необгрунтованими, оскільки ОСОБА_3 викликав поліцію у зв'язку із пошкодженням його автомобіля, вказавши номер автомобіля, який на його думку є причетним до ДТП.

По-перше, такі дії відповідача щодо повідомлення правоохоронного органу про скоєне правопорушення є правомірними, вчиненими відповідно до діючого законодавства, зокрема відповідно до ст.40 Конституції України та ст.1 Закону України «Про звернення громадян», які гарантують громадянам України право звернутися до органів державної влади та посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Дані норми кореспондуються із положеннями ч.1 ст.12 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якої кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою

- 5 -

до поліції або поліцейського.

За таких обставин, з огляду на право громадянина звертатися із відповідною заявою до компетентних органів влади за захистом своїх прав, порушених іншою особою, звернення відповідача до поліції на захист своїх прав, пов'язаних із скоєнням адміністративного правопорушення і пошкодженням автомобіля не можуть розглядатись як неправомірні дії.

По-друге, посилання позивачки на те, що мають місце неправдиві покази ОСОБА_3, який її обмовив і безпідставно звинуватив у тому, чого вона не робила колегія суддів не приймає до уваги як бездоказові. Позивачка не надала суду доказів, що відповідач, який до 03 квітня 2017 року не знав та не бачив ні саму позивачку, ні належний їй автомобіль і який вірно вказав колір, марку та реєстраційний номер автомобіля, умисно обмовив ОСОБА_2

Факт закриття справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивачки, на що вона посилається, не є доказом завідомої неправдивості пояснень ОСОБА_3 З постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 05 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що на належному позивачці автомобілі «Чері» були виявлені пошкодження, які згідно висновку експерта не відповідають пошкодженням на автомобілі відповідача, внаслідок чого суд закрив провадження у справі у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норми матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У відповідності до ч.4 ст.376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З огляду на наведене мотивувальна частина рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 03 серпня 2018 року підлягає зміні в частині визначення правових підстав відмови у задоволенні позову, з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 03 серпня 2018 року змінити в частині правових підстав відмови у задоволенні позовних ОСОБА_2.

В іншій частині рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 03 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: