Справа №303/7296/17
ряд. стат. звіту - 26
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30 січня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач - представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 43203,90 грн., за договором №Б/Н від 07 грудня 2012 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 07 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційного банку ПриватБанк та ОСОБА_1 укладено договір №Б/Н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач ОСОБА_1 у порушення вимог договору свої зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 31 жовтня 2017 року у неї виникла заборгованість у розмірі - 43203,90 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача та судові витрати по справі у розмірі 1600,00 грн.

Позивач - представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач - ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 07 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційного банку ПриватБанк та ОСОБА_1 укладено договір №Б/Н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-31).

-2-

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №Б/Н від 07 грудня 2012 року, станом на 31 жовтня 2017 року у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість в розмірі - 43203,90 грн., з яких: 2000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 35570,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2033,52 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина 1 стаття 626 Цивільно кодексу України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині 1 статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до статті 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 546 та статті 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (пункт 3 частина 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем ОСОБА_1, а остання належним чином не виконала умови договору №Б/Н від 07 грудня 2012 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення.

Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, судовий збір стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Банку.

Керуючись ст.ст. 12, 141, 223 ч.4, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 284 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 527, 610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості - задоволити.

-3-

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації: м.Мукачево, вул.Дзержинського, буд.№51, кв.№1, Закарпатської області на користь ПАТ КБ ПриватБанк, 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, (, рахунок №3111, МФО - 305299), заборгованість за Договором №Б/Н від 07 грудня 2012 року в розмірі 43 203 (сорок три тисячі двісті три) гривні 90 копійок, з яких: 2000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 35570,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2033,52 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації: м.Мукачево, вул.Дзержинського, буд.№51, кв.№1, Закарпатської області на користь ПАТ КБ ПриватБанк, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50 (код ЄДРПОУ - 14360570, рахунок №3111, МФО - 305299) - 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його складення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його складення.

Головуючий М.М.Пак