РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/15517/18

Провадження № 2/643/6026/18

18.12.2018 р. м. Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., за участю секретаря Арестової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру № 69 по вул. Світлій, З в м. Харкові та автомобіль «ВАЗ 21099 ЗНГ», державний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом, як спадкоємиці третьої черги спадкування після ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 20 жовтня 2015 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 жовтня 2015 року помер її племінник ОСОБА_2. Позивач протягом життя, проживаючи в різних країнах, підтримувала родинні відносини зі своїм племінником та сестрою - цікавились життям, новинами в сімі, дзвонили, їздили в гості один до одного. Після смерті сестри ОСОБА_3 в 2009 р. позивач не припинила спілкування з племінником, а навіть стала частіше дзвонити йому, бо знала, що він залишився сам, родини, дітей у нього не було. ОСОБА_3 приїздив до своєї тітки у гості. Трохи згодом вона дізналась, що племінник веде антисоціальний спосіб життя, ніде не працює, звязався з небезпечною компанією. Після неодноразових розмов і вмовлянь виправитись і стати на шлях виправлення, племінник не реагував на зауваження та прохання своєї тітки. Але все одно позивач переймалась за свого племінника і влітку 2015 р. в черговий раз зателефонувала йому додому, слухавку взяла жінка і повідомила, що племінник знаходиться в Харківському слідчому ізоляторі, підозрюється у вчиненні замаху на вбивство. Позивача дуже засмутив той факт, що спосіб життя, який вів племінник все ж таки привів його до таких жахливих наслідків. Після цього позивач занедужала. Враховуючи її вік та життєві обставини, ця подія виявилась для неї великим стресом. Зателефонувавши племіннику в 2018 р., їй відповіла жінка, що ОСОБА_2 помер два роки тому.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із двокімнатної квартири загальною площею 45,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Світла, З, кВ. 69, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 25.09.2009 року державним нотаріусом 11 Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №5-83. Також до спадкової маси входить автомобіль ВАЗ 21099 ЗНГ, державний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_2 на праві власності.

У спадкодавця не було близьких родичів 1-2 ступеня споріднення, а тому позивач має право, як рідна тітка - 3 черга спадкоємців, прийняти спадщину.

Своєчасно протягом шестимісячного строку позивач не звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, бо дізналась про смерть племінника через два роки.

В квітні 2018 року позивач звернулась до Московського районного суду м.Харкова із позовною заявою, в якій просила визначити їй додатковий строк для звернення до державного нотаріуса 11 ХДНК із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її племінника.

07 серпня 2018 р. Московський районний суд м. Харкова ухвалив рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив в повному обсязі.

В жовтні 2018 року позивач звернулась до державного нотаріуса 11 ХДНК із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті її племінника ОСОБА_2

10 жовтня 2018 року нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №5930/02-31, в якій відмовив позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину та зазначив, що вказана у заяві нотаріальна дія не може бути вчинена у звязку з відсутністю у спадкоємиці правовстановлюючих документів на спадкове майно та документів, які підтверджують факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем.

У звязку з тим, що у позивача відсутнє свідоцтво про смерть ОСОБА_2, відсутні правовстановлюючі документи на квартиру та автомобіль, які належали ОСОБА_2, через відмову нотаріуса в оформленні спадщини, вона не може успадкувати та належним чином оформити спадкове майно в позасудовому порядку, тому звернулась з даною позовною заявою до суду.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимог підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 20 жовтня 2015 року помер племінник позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-ВЛ №516120 виданого 23 жовтня 2015 р.

Зазначене підтверджується наступним: 20 листопада 1934 року народилась рідна сестра позивача - ОСОБА_6, про що свідчить відповідний запис в свідоцтві про народження виданого 03.04.2018 р., актовий запис 1191В. 7, батьками зазначені: ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

05 травня 1957 р. ОСОБА_6 одружилась з ОСОБА_9

Михайловичем, змінила прізвище на ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про

одруження, актовий запис №4543/1042, виданого 13.04.1973 р.

08 вересня 1958 р. у ОСОБА_3 та ОСОБА_9 народився син

ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 25.09.1958 р.

15 серпня 1932 р. народилась позивач - ОСОБА_10, в свідоцтві

народження №137761 виданого 11.12.1946 р., батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_8

04 червня 1956 р. позивач ОСОБА_10 зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 і

змінила прізвище на «Васильєва», що підтверджується свідоцтвом про одруження №009406,

виданого 04.06.1956 р., актовий запис №1342.

13 жовтня 1966 р. шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу №1586, виданого 13.10.1966 р., актовий запис №572.

14 листопада 1968 р. ОСОБА_12 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13, взявши прізвище чоловіка, змінила його на «Кузнецова», свідоцтво про одруження №111450, видане 14.11.1968 р., актовий запис №1120.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із двокімнатної квартири загальною площею 45,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Світла, З, кВ. 69, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 25.09.2009 року державним нотаріусом 11 Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №5-83. Також до спадкової маси входить автомобіль «ВАЗ 21099 ЗНГ», державний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску, який 15.01.2014 р. зареєстрований на імя ОСОБА_2, що підтверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно та листом регіонального сервісного центру в Харківській області від 06.12.2018 р. №31/20-5279. (а.с. 24,69 )

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1223 ЦК України передбачає право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.ст. 1261, 1262, 1263 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.08.2018 р. ОСОБА_1 визначено додатковий строк в три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання зави про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 20.10.2015 р.

В жовтні 2018 року позивач звернулась до державного нотаріуса 11 ХДНК із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті її племінника ОСОБА_2, яка складається із квартири №69, яка знаходиться у м. Харкові по вул.Світла, буд.№3 та автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1.

10 жовтня 2018 року державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №5930/02-31, в якій відмовив ОСОБА_1 в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті її племінника ОСОБА_2, та зазначив, що вказана в заяві нотаріальна дія не може бути вчинена у звязку з відсутністю у спадкоємиці правовстановлюючих документів на спадкове майно та документів, які підтверджують факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно розясненням, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-53/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності, як спосіб захисту, має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦКУ незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до інформаційної довідки із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 21.11.2018 р. інформація про будь-які заповіти від імені ОСОБА_2 відсутня.

Таким чином, позивач є спадкоємцем третьої черги, який має право на спадкування за законом після спадкодавця ОСОБА_2, а відсутність правовстановлюючих документів на спадкове мано, не є підставою для відмови у здійсненні нею своїх прав спадкоємця.

На підставі викладенного, суд вважає, що позовні вимоги доведені і за позивачем належить визнати право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Світла, З, кВ. 69, та автомобіль ВАЗ 21099 ЗНГ, державний номер НОМЕР_1, які належали на праві власності ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10- 13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 69 по вул. Світлій, З в м. Харкові та автомобіль «ВАЗ 21099 ЗНГ», державний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску, в порядку спадкування за законом, як спадкоємиці третьої черги спадкування після ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 20 жовтня 2015 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНП НОМЕР_2, проживає за адресою: Російська Федерація, м. Бєлгород, провул. Чапаєва, 92-а.

Відповідач: Харківська міська рада, 61200, м. Харків, м-н Конституції, 7.

Третя особа: Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, 61146, м. Харків, вул. Валентинівська, 27-Г

Суддя: Я.М. Горбунова