АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8733/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М.
Провадження № 88-ц/789/3/18 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів: Шевчук Г. М., Загорський О. О.,

за участю секретаря Шмигельська І.З.

з участю ОСОБА_1,

представників Управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/8733/15-ц за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового за нововиявленими обставинами рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 08 лютого 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, третя особа - Управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушено прогулу, та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду Тернопільської області із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 08 лютого 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати дане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги. Заяву мотивує тим, що апеляційним судом відмовлено в її позові до Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, третя особа - Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Після постановлення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, їй стали відомі обставини, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час розгляду справи, проте не були враховані судом апеляційної інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву про перегляд рішення апеляційного суду у зв'язку з нововиявленими обставинами підтримала і просила заяву задовольнити.

Представники третьої особи - Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області просили відмовити в перегляді рішення апеляційного суду у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Заслухавши представників учасників справи, розглянувши апеляційну скаргу за матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 скарга до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України (далі - Департамент ДДСО) про поновлення на роботі на посаді начальника відділу - головного бухгалтера відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УДСО при УМВС України в Тернопільській області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29 квітня 2015 року по день поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди у розмірі 20000 гривень, мотивуючи тим, що 28 квітня 2015 року видано наказ ДДСО при МВС України № 99 о/с, яким її незаконно звільнено із займаної посади за п.2 ст.41 КЗпП України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 грудня 2015 року позов задоволено частково та поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника відділу - головного бухгалтера відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області з 28 квітня 2015 року.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 8 лютого 2016 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, третя особа - Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 08 лютого 2016 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України, (в редакції ЦПК України чинній на час ухвалення рішення та подання ОСОБА_1 заяви) рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Пунктом першим ч. 2 ст. 361 ЦПК України передбачено, що підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Аналогічні норми діють в новій редакції ЦПК України від 03 жовтня 2017 року, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року.

Згідно п. 9 статті 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 423 ЦПК України, чинної з 15 грудня 2017 року, передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, враховуючи вимоги законодавства, апеляційний суд виходить з того, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

В заяві про нововиявлені обставини ОСОБА_1 зазначила наступне:

27 листопада 2017 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000051 від 3 червня 2016 року їй стали відомі обставини, які могли вплинути на вирішення трудового спору про поновлення на роботі, проте не були відомі на час розгляду цивільної справи.

Так, їй стало відомо, що здійснення фінансових перевірок та складання відповідних актів, за результатами яких було прийнято рішення про її звільнення, проведені з грубим порушенням Конституції України, трудового законодавства, Закону України "Про міліцію", Закону України «Про оперативно- розшукову діяльність», наказу №310дек від 08 червня 2011 року, яким регламентуються службові повноваження працівників ДВБ ВВБ.

Їй стало відомо, що перевірку комісії в УДСО при УМВС України в Тернопільській області з 20 по 27 квітня 2015 року очолював та проводив оперуповноважений ВВБ ОСОБА_4 - без наявності правових підстав та відповідних повноважень.

ОСОБА_4 включений в комісію та призначений головою комісії незаконно, з порушенням наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження нормативно-правових актів з питань діяльності підрозділів внутрішньої безпеки МВС України» №310дек від 8 червня 2011 року, яким регламентуються службові повноваження працівників ДВБ України ВВБ областей, а тому не мав жодних правових підстав підписувати висновок перевірки як голова комісії.

З пояснень ОСОБА_4 в матеріалах кримінального провадження вбачається, що він грубо порушив абзац 1 п. 24 ст. 11 Закону України "Про міліцію", вимагаючи включення себе на підставі листа №18/20-307 від 15 квітня 2015 року у склад аудиторської комісії, в той же час був незаконно включений начальником УДСО при УМВС України в Тернопільській області відомчий наказ №100 від 22 квітня 2015 року для перевірки матеріальних цінностей - проведення інвентаризації, що є грубим порушенням вимог наказу Мінфіну №879 (z1365-14) від 02 вересня 2014 року.

Внаслідок вчинених незаконних дій ОСОБА_4 у звіті аудиту від 3 квітня 2015 року (а.с.1-43 т.2) були зроблені неправдиві та неправомірні висновки, за результатами якої її було незаконно звільнено і займаної посади в УДСО при УМВС України в Тернопільській області.

Крім того, перевірки ОСОБА_4 проводились під час обідньої перерви, що є грубим порушенням права на відпочинок (ст. 45 Конституції України) та гарантій тривалості робочого часу, встановленого трудовим законодавством.

Також ОСОБА_4 не входив до складу комісії раптової перевірки від 22 квітня 2015 року. (додаток 17 а.с. 199)

Акт про проведення раптової перевірки від 22 квітня 2015 року (а.с.123 т.2) є доказом зловживання владою та перевищення наданих комісії повноважень в проведенні інвентаризації майна. ОСОБА_4 не вповноважений був на проведення інвентаризації в її кабінеті відповідно до вимог передбачених Наказом Міністерства Фінансів №879 (z1365-14) від 02 вересня 2014 року.

Акт раптової перевірки наявності матеріальних цінностей від 22 квітня 2015 року складено з порушенням вимог законодавства.

Висновок службової перевірки від 28 квітня 2015 р. (а.с.106 т.2) за підписом голови комісії оперуповноваженого в ОВС ВВБ в Тернопільській області ДВБ МВС України ОСОБА_4, складений з численними грубими порушеннями абзацу 4 п. 24 ст. 11 Закону України «Про міліцію», статей 8, 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та ч. 5 ст. 97 КПК.

Оцінюючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що вони існували на час вирішення спору в судах і були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту про проведення раптової перевірки від 22 квітня 2015 року головою комісії з проведення раптової перевірки наявності матеріальних цінностей було призначено ОСОБА_5, а ОСОБА_4 входив до складу, як член комісії.

Дана обставина також підтверджується наказом УМВС України в Тернопільській області Управління Державної служби охорони "Про проведення раптової перевірки наявності матеріальних цінностей" №100 від 22 квітня 2015 року. (а.с. 116 т.2)

З вищевказаного наказу та із змісту рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2015 року, вбачається, що головою комісії для проведення раптових перевірок у місцях зберігання грошових коштів, матеріальних цінностей і бланків суворої звітності було обрано ОСОБА_5 (а.с.121 т.3)

На недійсність висновків та порушення порядку його проведення ОСОБА_1 посилалась в письмових поясненнях від 21 грудня 2015 року, в яких зазначала, що висновки перевірки підписаний незаконно оперуповноваженим в ОВС ВВБ в Тернопільській області капітаном міліції ОСОБА_4. А також вказувала, що висновок від 28 квітня 2015 року за фактом перевірки складений з грубими порушеннями наказу МВС України від 12 березня 2013 року за №230 "Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України", порушенням Наказу Міністерства Фінансів №879 (z1365-14) від 02 вересня 2014 р. (т.4 а.с.9 )

Ці питання та інші, що пов'язані з проведенням перевірки та складанням відповідних висновків, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій.

Так, в рішенні Апеляційний суд Тернопільської області від 8 лютого 2016 року свої висновки обґрунтовував звітом аудиту відповідності, що проведений в УДСО за період з квітня 2014 року по лютий 2015 року від 03 квітня 2015 року, актом документальної перевірки № 9314/22-01/08597014 від 30 грудня 2015 року, проведеної Державною фіскальною службою Тернопільської ОДПІ позапланової перевірки УДСО з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2012 року по 02 грудня 2015 року (а.с.4-29 т.5.), актом від 22 квітня 2015 року, актом додаткової перевірки від 30 квітня 2015 року матеріальних цінностей, проведеної на підставі наказу начальника УДСО №115 від 30 квітня 2015 року. (а.с.63- 64 т.3).

Тому, доводи, викладені в заяві, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Отже, з огляду на вищенаведені правові норми та досліджені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини, не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 (п. 1 ч. 2 ст. 423) ЦПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 423, 429 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 08 лютого 2016 року в силі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна ухвала складена 15 січня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області З.Є. Ткач