Провадження № 2/161/35/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царюк Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №10 в м. Луцьку цивільну справу № 161/10307/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобовязання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 3% річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі 17 688,72 гривень та інфляційні втрати за невчасне виконання грошового зобовязання в розмірі 176 430,94 гривень та судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві.

13 вересня 2017 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 3% річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі 17 835,55 гривень та інфляційні втрати за невчасне виконання грошового зобовязання в розмірі 184155,98 гривень та судові витрати з підстав, викладених в заяві

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлений позов підтримали з підстав у ньому викладених. Суду пояснили, що рішенням суду стягнуто з відповідача грошову компенсацію, яку остання не сплачувала понад 3 роки. У звязку з чим в нього виникло право на стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Суду пояснила, що їй не був визначений строк виконання грошового зобовязання. А в подальшому, станом на день відкриття виконавчого провадження вона перебувала за кордоном. Просила відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 червня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суму в розмірі 192 843 (сто дев?яносто дві тисячі вісімсот сорок три) грн. 00 коп. грошової компенсації за частку у праві спільної часткової власності, а саме за ? частку будівельних матеріалів, конструктивних елементів, обладнання, які були використані в процесі будівництва недобудованого будинку по вулиці Лісовій, 123 в селі Забороль Луцького району Волинської області (а.с. 18-19).

Постановою заступника начальника відділу ДВС Луцького РУЮ ОСОБА_4 від 27 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження № 49461266 на підставі виконавчого листа виданого 20 травня 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суми в розмірі 192 843 (сто дев?яносто дві тисячі вісімсот сорок три) грн. 00 коп. грошової компенсації за частку у праві спільної часткової власності, а саме за ? частку будівельних матеріалів, конструктивних елементів, обладнання, які були використані в процесі будівництва недобудованого будинку по вулиці Лісовій, 123 в селі Забороль Луцького району Волинської області та 1 928,43 гривень судового збору (а.с. 60).

Постановою заступника начальника відділу ДВС Луцького РУЮ ОСОБА_5 від 10 липня 2017 року закінчено виконавче провадження № 49461266 у звязку зі сплатою в повному обсязі боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 20).

При цьому, суд звертає особливу увагу, що рішенням суду від 04 червня 2014 року не встановлено строк сплати ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошової компенсації за частку у праві спільної часткової власності.

Крім того, як прямо вбачається із змісту рішення суду від 04 червня 2014 року, що припинення права власності ОСОБА_1 та послідуюче набуття права власності ОСОБА_2 на ? частку будівельних матеріалів, конструктивних елементів, обладнання, які були використані в процесі будівництва недобудованого будинку по вулиці Лісовій, 123 в селі Забороль Луцького району Волинської області відбувається лише після сплати ОСОБА_2 суми грошової компенсації - 192 843,00 гривень.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стороною позивача не заперечувалась обставина, що ОСОБА_1 не надавав ОСОБА_2 в користування кошти в сумі 192 843,00 гривень. Обов'язок ОСОБА_2 сплатити в користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 192 843,00 гривень виник на підставі рішення суду від 04 червня 2014 року.

Також стороною позивача не заперечувалась обставина, що ОСОБА_1 не звертався до ОСОБА_2 з вимогою про сплату грошових коштів в сумі 192 843,00 гривень та не встановлював строк виконання такого зобов'язання.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що Обов'язок ОСОБА_2 сплатити в користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 192 843,00 гривень виник на підставі рішення суду від 04 червня 2014 року. При цьому, рішенням суду від 04 червня 2014 року та самим ОСОБА_6 не встановався строк сплати ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошової компенсації за частку у праві спільної часткової власності. Крім того, до моменту сплати ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошової компенсації за частку у праві спільної часткової власності, за останнім зберігалось право власності на ? частку будівельних матеріалів, конструктивних елементів, обладнання, які були використані в процесі будівництва недобудованого будинку по вулиці Лісовій, 123 в селі Забороль Луцького району Волинської області. Таким чином, права ОСОБА_1 взагалі не були порушені. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 11, 509 ЦК України, ст. ст.12, 76 80, 82, 141, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 а задоволенні його позову до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобовязання

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обємі

складено 14 грудня 2018 року.

Суддя В. В. Ковтуненко