Справа № 279/4046/17
Провадження 2/279/278/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

з участю секретаря Комарової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 34779 гривень 17 копійок. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 24 березня 2013 року, відповідно до укладеного договору, ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 1100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач порушила свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів, то виникла заборгованість в сумі 34779 гривень 17 копійок.

В судове засідання представник позивача не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, позовній заяві зазначив, що просить справу розглянути в його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з,явилась, надала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає, просить застосувати строки позовної давності.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу без участі сторін та без фіксації технічними засобами.

Суд задовольняє позовні вимоги частково, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 1100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Таким чином, підписавши заяву ОСОБА_2 підтвердила свою згоду про те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача на заяві, і тим самим взяла на себе зобовязання перед позивачем про повернення отриманого кредиту.

Щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 керується п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт

встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

За змістом статей 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором ОСОБА_1 або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту , а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ , з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми позову.(п.2.1.1.7.6 Умов та правил).

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі і надав ОСОБА_2 кредит у розмірі встановленому договором.

Проте, відповідач свої вимоги не виконала та станом на 31.08.2017 року має заборгованість в сумі 34779,17 гривень, яка складається:

-1099,44 гривень - тіло кредиту;

- 27827,39 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 3720,00 гривень заборгованість за пенею та комісією;

-а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг:

- 500,00 гривень - штраф ( фіксована частина);

- 1632,34 гривень - штраф ( процентна складова).

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Факт отримання кредитних коштів, Умов та правил укладеного договору відповідач не оспорює.

Законом, ст.256 ЦК України, встановлено трирічний строк позовної давності, перебіг якого починається від дня, коли особа довідалась або мала довідатись про порушення свого права, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст.261 ЦК України). Види вимог, за якими встановлюється спеціальна позовна

давність, передбачені ст. 258 ЦК України. Відповідно до вказаної норми до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється позовна давність в один рік.

Як встановлено судом, та відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за спірним договором по справі, відповідач користувалась коштами позивача, неодноразово частково погашала заборгованість по кредиту і остання проплата нею відбулась 09.02.2015 року (а.с.5). В подальшому, починаючи з березня 2015 року будь-яке погашення заборгованості відповідачем не здійснювалося.

Позивачем позовна заява до суду подана 12.10.2017 року. При цьому, позивачем дотримано трирічного строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитом та нарахованих за користування ним відсотків, однак пропущено річний строк давності звернення з вимогами про стягнення пені та штрафу. Договір про збільшення строку позовної давності між сторонами у письмовій формі не укладався.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору, порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості за кредитом та нарахованих за користування ним відсотків. Вимоги в частині стягнення пені та штрафу задоволенню не підлягають в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція узгоджена в Постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року №6-2003 цс15.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141,247,259,263-265,268 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст.ст. 526,530,610-612,629,1054 Цивільного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден. номер НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» р/р 3111 , МФО 305299 заборгованість за кредитом станом на 31.08.2017 року у сумі 1099 гривень 44 копійки, заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 27827 гривень 39 копійок, а всього у сумі 28926 (двадцять вісім тисяч девятсот двадцять шість) гривень 83 коп. та судові витрати в розмірі 1600 гривень.

Рішення суду відповідно до частини 1 ст.273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду ОСОБА_3