Справа № 308/8711/17
12 січня 2018 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-
ТОВ «Закарпатгаз Збут» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ.
Позов мотивований тим, що ТОВ «Закарпатгаз Збут» звертався до Ужгородськогго міськрайоннго суду з заявою про видачу судового наказу, оскільки ухвалою від 04.07.2017 року йому було відмовлено у видачі судового наказу, звернувся до суду із даною позовною заявою.
Так, позивач вказує на те, що упродовж липня 2015 березня 2017 року відповідачем, за зазначеною в позові адресою здійснювалося фактичне споживання природного газу. Однак, споживач не виконувала (і не виконує) взятих на себе зобовязань, а саме не здійснила оплату вартості спожитого газу вчасно. Вказане призвело до виникнення заборгованості. А тому позивач просить стягнути з ОСОБА_1, заборгованість за спожитий природній газ, що станом на 28.08.2017 року, що складає 16 293,70грн.; окрім того, ТОВ «ЗакарпатгазЗбут»: 1 181,70 інфляційних витрат, 302,98 3%річних та 1600 грн. сплачений судовий збір.
Згідно заяви представника позивача ТОВ «Закарпатгаз Збут» від 08.12.2017 року про зменшення позовних вимог, у звязку з частковою оплатою заборгованості за спожитий природний газ відповідачем, просить зменшити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ до 8293,70 гривень, та просять стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природній газ, що станом на 26.10.2017 року, складає 8293,70 грн.; окрім того, ТОВ «Закарпатгаз Збут»: просить стягнути з відповідача на його користь 1 181,70 інфляційних витрат, 302,98 3% річних та 1600 грн. сплачений судовий збір.
В судове засідання представник позивача не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява про розгляду справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити повністю, не заперечує, проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
На підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 "Про затвердження положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", на виконання ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу", визначено, що на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов'язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ "Закарпатгаз Збут".
Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09. 2015 №2496 та п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Згідно з п.2 Розділу ІІ Правил №2496, за договором постачання природного газу постачальник зобов'язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об'ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору
Згідно з п.4 Розділу І Правил №2496 та п.1.3 Типового договору №2500, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача на приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов'язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та заява-приєднання до умов договору опубліковані в газеті Закарпатської обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» № 144 (4461) від 22 грудня 2015, а також розміщено на офіційній веб: сторінці ТОВ "Закарпатгаз Збут" (zkqaszbut.104.ua).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав від постачальника ТОВ «Закарпатгаз Збут» природний газ у необхідних для нього обємах та взяв на себе зобовязання своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, наявність у відповідача особового рахунку. Нарахування за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ.
Окрім того, факт споживання природного газу, підтверджено актом про припинення газопостачання, фінансовий стан споживача, якими зафіксовано показник лічильника природного газу.
Згідно акту серії №128 від 01.03.2017 року про припинення/обмеження газопостачання складеного у присутності споживача ОСОБА_1, було здійснено заходи з припинення (обмеження) розподілу природного газу шляхом перекриття пристроїв, кран перед лічильником, пломба №С-35753086.
Згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 04 липня 2017 року було відмовлено у прийнятті заяви ТОВ «Закарпатгаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, заборгованості за спожитий природний газ.
Згідно з розрахунку, наданого суду позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за спожитий природний газ за станом на 28.08.2017 року становить 16 293.70 грн.
Згідно з розрахунку, наданого суду позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за спожитий природний газ за станом на 26.10.2017 року, складає 8293,70 грн., з урахуванням часткового відшкодування заборгованості відповідачем у вересні 2017 року.
У відповідності до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.610 Цивільного кодексу України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611-612 Цивільного кодексу України).
У відповідності до пункту 4 розділу ІІІ вищевказаних Правил, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, обєкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обовязками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його обєкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.
За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобовязаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обовязками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.
У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обовязками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його обєкт.
Також в Україні діє Закон України Про ринок природного газу (із змінами та доповненнями), який визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.
30 вересня 2015 року Національною комісією, що здійснює Державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг винесено Постанову №2494 Про затвердження Кодексу газорозподільних систем, для визначення взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб'єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення: 1) надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб'єктів ринку природного газу відповідної якості; 2)комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об'ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб'єктів ринку природного газу; 3) доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання до неї їх об'єктів будівництва або існуючих об'єктів (умови технічного доступу); 4) доступу суб'єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу); 5) механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб'єктами ринку природного газу.
Також, 30 вересня 2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг винесено Постанову за № 2498 Про затвердження Типового договору розподілу природного газу, відповідно до статті 40 Закону України "Про ринок природного газу", в якій у пункті 1.1 зазначено, що цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи, а в пункті 1.3, зазначено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Так, відповідно до пункту 2.2 Типового договору розподілу природного газу, обов'язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об'єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ, а відповідно до пункту 2.3 Типового договору, при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем.
Згідно з п.п.4.5 та 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам затвердженого постановою НКРЕКП №2500, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п'яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка.
Відповідно до ст. ст. 67, 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки.
Пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені
Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.
Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) віл боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання.
Також, позиція Позивача щодо нарахування штрафних санкцій підтверджується постановою Верховного суду України від 30.10.2013 року по справі №6-59цс13.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобовязаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обовязків споживач несе відповідальність згідно із законом.
Відповідно до п. 11 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу.
Згідно з розрахунку, наданого суду позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за спожитий природний газ за станом на 26.10.2017 року, складає 8293,70 грн., з урахуванням часткового відшкодування заборгованості відповідачем у вересні 2017 року.
З огляду на зазначене вище із врахуванням обовязку відповідача сплачувати за спожитий природний газ, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 8293,70 грн.
Щодо вимог позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 інфляційних витрат та 3% річних суд вважає,що відповідно до доч.2 ст. 625 ЦК України, та з в рахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13, підлягають до задоволення.
Отже, з відповідача також належить стягнути: інфляційні витрати в розмірі 1 181,70 грн. та 3 % річних в розмірі 302, 98 грн..
Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки, відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за спожитий природний газ не представив, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, з урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Закарпатгаз Збут» заборгованість: 8293,70 грн. основного боргу; 1 181,70 грн. інфляційних витрат; 302,98 грн. 3% річних та 1600 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись: ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України, ст.ст. 526, 633, 634, 641, 642 ЦК України, ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 260, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ТОВ «Закарпатгаз Збут»: 8293,70 грн. основного боргу; 1 181,70 грн. інфляційних витрат; 302,98 грн. 3% річних.
Стягнути з ОСОБА_1 (мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ТОВ «Закарпатгаз Збут» суму сплаченого судового збору 1600,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_2