Справа № 709/13/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Золотоніське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області, про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту смерті.

В обґрунтування вказаної заяви зазначав, що був змушений переїхати до с. Богодухівка Чорнобаївського району Черкаської області внаслідок проведення антитерористичної операції на території його постійного місця проживання в Луганській області. На окупованій теритрорії в

м. Перевальськ Перевальського району Луганської області залишилась його мати - ОСОБА_2, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Лікарського свідоцтва про смерть та фельдшерської довідки про смерть на тимчасово окупованій території Луганської області отримати не можливо, оскільки на цій території відсутні державні установи України, а існують лише незаконно створені органи реєстрації актів цивільного стану так званої "ЛНР". Родичі заявника на його прохання направили йому свідоцтво про смерть ОСОБА_2, видане самопроголошеною "ЛНР", на території якої фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство Російської Федерації. Місцем проживання та настання смерті ОСОБА_2 є непідконтрольна українським органам влади територія, а тому заявник, як син померлої, немає підстав для звернення до органів ДРАЦС на теритрії України для реєстрації її смерті. В зв'язку з цим заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт смерті своєї матері.

У судовому засіданні заявник підтримав подану ним заяву та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Від Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі - заінтересована особа) до суду надійшли письмові пояснення, відповідно до змісту яких остання не заперечувала проти встановлення факту смерті та просила провести розгляд справи за відсутності її представника.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Заявник взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується копією довідки від

19 листопада 2014 року № (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника - ОСОБА_2 Заявник є сином

ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 24 серпня 1966 року серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_2, видане "відділом запису актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Респебліки" (а.с. 9).

Судом встановлено, що вказані обставини позбавляють заявника можливості зареєструвати факт смерті матері та реалізувати інші права і обов'язки, пов'язані із оформлення в органах пенсійного фонду допомоги на поховання та в подальшому оформленні спадкових прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Статтею 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» визначено, що згідно з цим Законом тимчасово, на строк, що закінчується через один рік з дня набрання чинності Законом України "Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей", запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» визначено територію Перевальського району, де померла ОСОБА_2, як таку, на якій діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджено наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), лікарське свідоцтво про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Беручи до уваги вищенаведене, досліджені у судовому засіданні докази, що підтверджують факт смерті матері заявника, суд приходить до висновку про достатність підстав для встановлення даного факту та задоволення заяви, оскільки іншим чином встановити його неможливо, а встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення допомоги на поховання в органах пенсійного фонду та в подальшому для оформлення спадкових прав.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 293, 317 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Золотоніське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Перевальськ Перевальського району Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення негайно видати заявнику та невідкладно надіслати заінтересованій особі і до органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті особи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В.В. Чубай