Справа№487/135/18
Провадження №6/487/22/18
УХВАЛА

Іменем України

11.01.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кузьменко В.В.

при секретарі Каламурза О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язання за виконавчими документами,

В С Т А Н О В И В :

11.01.2018 року головний державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, в якому просив тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), у праві виїзду за межі України без вилучення поспортного документу, до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва. Свої вимоги головний державний виконавець мотивував тим, що у Заводському відділі державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області здійснюється виконавче провадження № 21092284 з примусового виконання виконавчого листа виданого 09.06.2008 року по справі № 2-2756 Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь Польської -ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки Мирослави, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Боржник не вчиняв дій, спрямованих на виконання рішення суду. Таким чином у державного виконавця та стягувача є всі підстави вважати, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобовязань за рішенням суду, внаслідок чого, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2017 року складає 84466,26 грн. У звязку з невиконанням боржником рішення суду виникає необхідність в обмеженні боржника у праві виїзду за межі України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За ст. 33 Конституції України та ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлено законом.

Такі обмеження встановлені п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України.

Відповідно до них, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

При цьому, достатньо самого факту ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього цим рішенням.

Питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Головний державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив подання розглядати без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, у Заводському відділі державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області здійснюється виконавче провадження № 21092284 з примусового виконання виконавчого листа виданого 09.06.2008 року по справі № 2-2756 Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь Польської -ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки Мирослави, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Постановою державного виконавця від 01.09.2016 року про арешт майна боржника накладено арешт на все майно боржника. Відповідні обтяження зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Згідно довідок ПФУ та ДПС боржник пенсії та інших доходів не отримує.

01.12.2016 року на адресу боржника направлено виклик про явку до відділу ДВС 14.12.2016 року. Згідно акту державного виконавця від 14.12.2016 року боржник до відділу не з'явився.

15.06.2017 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника: АДРЕСА_1 та складено акт державного виконавця згідно якого на дзвінки та стуки у двері ніхто не відчинив. Виклик про явку до відділу на 19.06.2017 року вручити не вдалось можливим, тому залишено на дверях.

19.06.2017 року боржник до відділу не з'явився.

02.08.2017 року на адресу боржника направлено виклик про явку до відділу 15.08.2017 року, боржник до відділу не з'явився.

04.08.2017 року отримано відповідь на запит з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Миколаївській області відповідно до якої боржник ОСОБА_2 в Миколаївській області не значиться.

01.09.2017 року проведено розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2017 року складає 84466,26 гривень.

При перевірці за базами даних та реєстрами органів, що здійснюють державну реєстрацію власності на майно, належного боржнику нерухомого майна, транспортних засобів не виявлено.

12.09.2017 року державним виконавцем здійснено повторний вихід за адресою: АДРЕСА_2 та складено акт державного виконавця згідно якого, зі слів ОСОБА_4 Федорівнивстановлено, що боржник ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 не проживає з 2010 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.10.2017 року боржника ОСОБА_2 оголошено в розшук.

Встановлені факти та обставини свідчать, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, що підтверджується наявністю заборгованості станом на 01.09.2017 року, яка складає 84466,26 грн.

Невжиття заходів щодо обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов'язання за рішенням, надалі ускладнюватиме подальше виконання рішення.

Зазначене вище є достатньою підставою для обмеження ОСОБА_2 у праві на виїзд за межі України до виконання зобовязання за судовим рішенням.

Тому подання державного виконавця слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Подання головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язання за виконавчими документами -задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення поспортного документу, до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва.

Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Копію цієї ухвали спрямувати до Заводського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Згідно з п.п.15.5 п.15 ч.1 перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Заводського районного суду

м. Миколаєва В.В.Кузьменко