Номер провадження: 22-ц/785/7441/18
Номер справи місцевого суду: 520/8022/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М.,Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуГайденка В`ячеслава Олександровича по справі за позовом ОСОБА_2 В`ячеслава Олександровича до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ГорбачовоїАліни Іванівни, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, виселення на ухвалу Київського районного суду м. Одеси про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Салтан Л.В. 03 серпня 2018 року в м. Одеса,-

встановила:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, виселення(а.с. 2-8).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви позивачаГайденка В.О.про забезпечення позову (а.с. 29).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права (а.с. 30-35).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 червня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженні своїм майном, виселення.

Одночасно із позовною заявою, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити відповідачам користуватися, проводити ремонтні роботи, реконструкцію, переобладнання, знесення, перебудову жилих і нежилих приміщень, здавати їх у найм (оренду) іншим особам, допускати у жилі чи нежилі приміщення сторонніх осіб без його відома, реєструвати місце проживання будь-кого за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 37.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.152 ЦПК України,заява про забезпечення позову подається, зокрема, одночасно з предявленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 2 ст.149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.149 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до розяснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена належними та допустимими доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачами дій, направлених на (у даному випадку) здачу в оренду спірного майна, проведення його реконструкції, реєстрації місця проживанняу будинку сторонніх осіб, тощо. Тобто, наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Однак, ОСОБА_2 не надав суду першої та апеляційної інстанції належних доказів, які б свідчили про реальне вчинення відповідачами дій, перелічених у заяві про забезпечення позову.

Саме лише посилання позивача в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування є його припущенням та не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Також, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вирішення заявленого забезпечення позову є фактичним рішенням суду щодо даного спору.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться, знову ж таки, до переліку дій, які потенційно можуть бути вчинені відповідачами відносно спірного майна. При цьому, до апеляційної скарги не додано жодного доказу, який би підтвердив дійсність таких намірів,

результатом яких може стати порушення прав та законних інтересів ОСОБА_2

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права та підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 В`ячеслава Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішеннядо суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 19 грудня 2018 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.М. Таварткіладзе

ОСОБА_11