Справа № 750/2002/18
Провадження № 2/750/995/18
У Х В А Л А

16 березня 2018 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Карапута Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири,

в с т а н о в и л а :

07.03.2018 року до Деснянського районного суду м. Чернігова звернувся позивач із позовом до ОСОБА_2 про виселення з квартири.

Дана позовна заява має бути залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам ЦПК України.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Пунктом 34 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР).

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК України; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

За змістом ч.1 ст.109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Підстави і порядок позбавлення членів сім'ї власника права користування житлом визначені в статті 157 ЖК УРСР, якою встановлено, що членів сім'ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення

Відповідно до ст. 116 ЖК УРСР, якщо наймач, члени його сім ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

З урахуванням наведеного, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: у позовній заяві необхідно викласти обставини та зазначити докази, які підтверджують виклад позивачем обставин щодо систематичного руйнування, псування жилого приміщення; систематичного порушення правил соціалістичного співжиття відповідачем, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними; зловживання відповідачем алкогольними напоями; аморальність її поведінки; використання жилого приміщення не за призначенням.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України,

у х в а л и л а :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири, залишити без руху.

Запропонувати позивачу в 10 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

У разі подання уточненої позовної заяви чи додаткових документів у звязку з виконанням ухвали судді, надати їх у кількості відповідно до вимог ст. 177 ЦПК України.

Ухвала суду не оскаржується.

Суддя Л.В.Карапута