Провадження № 2/127/1533/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору припиненим, стягнення надміру сплачених грошових коштів та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «УкрСиббанк» в грудні 2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 28.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: ПАТ «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк».

Відповідно до умов кредитного договору банк надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 119600,00 доларів США, а ОСОБА_1 зобовязалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.11.2017 року згідно з Графіком погашення кредиту, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,30% річних.

Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору.

Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. кредитного договору відбувається з 01 по 10 число включно кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти.

03.02.2009 року між сторонами за кредитним договором було укладено додаткову угоду № 1, якою досягнуто згоди про часткове перенесення строків сплати позичальником процентів за користування кредитними коштами нарахованих в листопаді та грудні 2008 року на грудень 2013 року та січень 2014 року відповідно; про перенесення кінцевого терміну повернення кредиту, а саме позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі в термін не пізніше 27.11.2021 року; викласти графік погашення кредиту в новій редакції.

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору банк надав позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 3400 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням.

Всупереч умов кредитного договору ОСОБА_1 з грудня 2013 року не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по нарахованих процентах за користування кредитними коштами, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 67526 від 28.11.2006 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 всіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною.

03.02.2009 року між сторонами за договором поруки було укладено додаткову угоду № 1, якою ОСОБА_2 надав згоду забезпечувати порукою змінене основне зобовязання за кредитним договором.

В звязку з невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору, позивачем на адресу обох відповідачів були направлені вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, проте на даний час зобовязання щодо погашення заборгованості по нарахованих процентах за користування кредитними коштами не виконані, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення боргу.

У звязку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та згідно уточнених позовних вимог просив ухвали рішення про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.11.2006 року в розмірі 6779,55 доларів США, з яких: 4417,78 доларів США кредитна заборгованість, 2361,77 доларів США заборгованість по процентам. А також заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення процентів за користування кредитом у розмірі 6405,59 грн. та судовий збір.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.09.2015 року, залишеним без змін Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 01.02.2016 року, позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу з повернення кредитних коштів за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 27.06.2008 року в розмірі 6779,55 доларів США, з яких: 4417,78 доларів США кредитна заборгованість, 2361,77 доларів США заборгованість по процентах, пеню за порушення термінів повернення процентів за користування кредитом у розмірі 6405, 89 грн. та у відшкодування витрат зі сплати судового збору 1109,16 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.09.2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.09.2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 01.02.2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2016 року прийнято цивільну справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором до свого провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2016 року призначено до судового розгляду цивільну справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_1 в листопаді 2016 року звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору припиненим, стягнення надміру сплачених грошових коштів та моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що судами усіх інстанцій достовірно встановлено, що 28.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 119600,00 доларів США, а позичальник зобовязалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.11.2017 року згідно з Графіком погашення кредиту, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,30 % річних.

Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. кредитного договору відбувається з 01 по 10 число включно кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти.

Відповідно до п. 1.4 договору № 0 кредит надається позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконання обовязків найманого працівника), а саме: на споживчі цілі.

Банк свої зобовязання по умовах договору виконав, зарахувавши ОСОБА_1 суму наданого кредиту на її поточний рахунок № 3400 відкритий у банку (п. 1.5 договору № 0).

Через обєктивні обставини ОСОБА_1 було порушено умови договору № 0 у звязку з чим АКІБ «УкрСиббанк» було подано позов про стягнення солідарно заборгованості по кредиту.

Розуміючи необхідність виконання взятих на себе зобовязань ОСОБА_1 було вжито заходів щодо дострокового повернення кредитних коштів у повному обсязі. У звязку із вказаною обставиною представником АКІБ «УкрСиббанк» було подано заяву про залишення позову до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості по кредиту без розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 20.11.2009 року позов АКІБ «УкрСиббанк» залишено без розгляду.

У звязку з вищенаведеним ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом та просила визнати припиненим договір про надання споживчого кредиту № 0 від 28.11.2006 року укладений між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 у звязку з його виконанням. Стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 5725,69 доларів США, з яких: 3103,00 доларів США безпідставно набуті кошти, 2622,69 доларів США проценти за користування безпідставно набутими коштами. Стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 100000,00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2016 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору припиненим, стягнення надміру сплачених грошових коштів та моральної шкоди. Зустрічну позовну ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору припиненим, стягнення надміру сплачених грошових коштів та моральної шкоди та первісний позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором обєднано в одне провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2016 року клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_3 про призначення експертизи документів фінансово кредитних операцій задоволено. Призначено у справі експертизу документів фінансово кредитних операцій. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2017 року провадженні у справі відновлено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2017 року клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_3 про призначення судово-економічної експертизи задоволено. Призначено у справі судово-економічну експертизу. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2017 року провадженні у справі відновлено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2017 року клопотання задовольнити. Витребувано у ПАТ «УкрСиббанк» виписки по всіх аналітичних рахунках, що користувалися ПАТ «УкрСиббанк» для обліку операцій за кредитним договором № 0 від 28.11.2006 року з моменту його укладення до 12.11.2009 року включно, зокрема, але не виключно, в розрізі рахунків, що відповідно до Інструкції з бухгалтерського обліку кредитних, вкладних (депозитних) операцій та формування і використання резервів під кредитні ризики в банках України, затверджених постановами Правління Національного банку України від 15.09.2004 року № 435 та від 27.12.2007 року № 481 повинні були використовуватися для: обліку нарахованих штрафів, пені за невиконання умов кредитного договору відповідно обліковій політиці та плану рахунків ПАТ «УкрСиббанк». Після надходження до суду витребуваних доказів документи направлено експерту для вивчення та проведення експертного дослідження. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2017 року провадження у справі відновлено та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2018 року призначено у справі повторну експертизу документів фінансово кредитних операцій. Провадженні у справі зупинено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2018 року провадження в справі відновлено. Справу призначено до судового розгляду.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» позов банку підтримав в повному обсязі. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити, надавши суду письмові заперечення (т. 2 а/с. 239-243). Заперечення мотивовані тим, що підписанням договору ОСОБА_1 остання підтвердила, що ознайомлена у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, методикою, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, повязаних із конвертацією валюти платежу у валюту зобовязання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також інформацією, надання якої вимагає чинне законодавство України. Таким чином, ПАТ «УкрСиббанк» дотримано вимоги чинного законодавства, відповідно відсутні підстави для задоволення зустрічного позову про визнання договору споживчого кредиту припиненим.

Представники ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в задоволенні первісного позову просили відмовити в звязку з необгрунтованістю та безпідставністю. Просили задовольнити зустрічний позов, надавши суду додаткові пояснення.

По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: ПАТ «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк».

Відповідно до умов кредитного договору банк надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 119600,00 доларів США, а ОСОБА_1 зобовязалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.11.2017 року згідно з Графіком погашення кредиту, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,30% річних.

Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору.

Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. кредитного договору відбувається з 01 по 10 число включно кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти.

03.02.2009 року між сторонами за кредитним договором було укладено додаткову угоду № 1, якою досягнуто згоди про часткове перенесення строків сплати позичальником процентів за користування кредитними коштами нарахованих в листопаді та грудні 2008 року на грудень 2013 року та січень 2014 року відповідно; про перенесення кінцевого терміну повернення кредиту, а саме позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі в термін не пізніше 27.11.2021 року; викласти графік погашення кредиту в новій редакції.

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору банк надав позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 3400 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням.

Всупереч умов кредитного договору ОСОБА_1 з грудня 2013 року не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по нарахованих процентах за користування кредитними коштами, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 67526 від 28.11.2006 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 всіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною.

03.02.2009 року між сторонами за договором поруки було укладено додаткову угоду № 1, якою ОСОБА_2 надав згоду забезпечувати порукою змінене основне зобовязання за кредитним договором.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані кредитним договором, ст.ст. 549-551, 572-593, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно зі статями 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини друга статті 554 ЦК України).

Пунктом 5.3 кредитного договору встановлено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього договору.

В звязку з невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору, позивачем на адресу обох відповідачів були направлені вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, проте на даний час зобовязання щодо погашення заборгованості по нарахованих процентах за користування кредитними коштами не виконані, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення боргу.

Також суд зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ст. 257 ЦК України).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.09.2016 року зазначено, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Як зазначалось в данй ухвалі, "Визнаючи одні та відхиляючі інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК), проте суди попередніх інстанцій не вирішили питання про призначення судової бухгалтерської експертизи, натомість, не володіючи спеціальними знаннями з економічних питань та питань бухгалтерського обліку, погодилися із наданим банком розрахунком взагалі не перевіривши його правильності."

Суд зазначає, що судом неодноразово призначалися експертизи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2016 року призначено у справі експертизу документів фінансово кредитних операцій.

Відповідно до повідомлення про неможливість надання висновку судової економічної експертизи № 11.3/16-02 по цивільні справі № 127/27544/14-ц від 03.03.2017 року вбачається, що керуючись ст. 53 ЦПК України, п.п. 1.13, 4.11 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовка та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (із змінами та доповненнями) повідомляємо ОСОБА_4 про неможливість надання висновку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2017 року призначено у справі судово-економічну експертизу.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 23.11.2017 року № 11.3/17-03, в матеріалах справи, наданих на дослідження, відсутні будь які первинні документи бухгалтерського обліку щодо надання кредиту та обліку заборгованості, нарахування та сплати процентів позичальником ОСОБА_1 по кредитному договору № 0 від 28.11.2006 року. Отже, операції ПАТ «УкрСиббанк» з надання кредиту, повноти нарахування і сплати процентів за користування кредитом позичальником ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.11.2006 року документально не підтверджуються, однак проведені з дотриманням норм чинного законодавства. За результатами дослідження, згідно Додатку № 2 до висновку, заборгованість по кредиту та відсоткам ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк» по кредитному договору від 28.11.2006 року № 0 розрахунково станом на 08.12.2014 року становить 6779,55 доларів США, в тому числі: 4417,78 доларів США заборгованість за кредитом (основним боргом); 2361,77 доларів США прострочена заборгованість за процентами по кредиту, нарахованими по 01.12.2014 року включно. Таким чином, наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) наданий позивачем у позовній заяві відповідає умовам укладеного кредитного договору. Судовий експерт не має можливості визначити відповідність чи невідповідність розрахунку позивача розрахунковим документам (первинним документам) щодо видачі та погашення кредиту, процентів за цим кредитним договором, оскільки сторонами не надані зазначені документи. В матеріалах справи, наданих на дослідження, відсутні будь які первинні документи бухгалтерського обліку щодо надання кредиту та обліку заборгованості, нарахування та сплати процентів позичальником ОСОБА_1 по кредитному договору № 0 від 28.11.2006 року. Таким чином, повний розрахунок позичальника ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № 0 від 28.11.2006 року станом на 12.11.2009 року документально не підтверджується. За результатами дослідження, згідно Додатку № 2 до висновку, заборгованість по кредиту та процентам ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк» по кредитному договору від 28.11.2006 року № 0 розрахунково станом на 12.11.2009 року становить 7924,85 доларів США, в тому числі: 4850,71 доларів США заборгованість за кредитом (основним боргом); 3074,14 доларів США заборгованість за реструктуризованими процентами, нарахованими за період з 01.11.2008 року по 28.02.2009 року включно та несплаченими позичальником. Таким чином, повний розрахунок позичальника ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № 0 від 28.11.2006 року станом на 12.11.2009 року не підтверджується. В матеріалах, наданих на дослідження, наявний «Порядок предоставления кредитов физическим и юридическим лицам для приобретения недвижимости с изменениями и дополнениями, внесенными в соответствии с приказом по банку № 256 от 18.06.2003 года, № 333 от 16.08.2004 года», введений в дію наказом по банку № 248 від 05.06.2002 року. Даний порядок регламентує механізм та порядок надання, використання та повернення кредитів, які надаються ПАТ «УкрСиббанк» фізичним та юридичним особам для придбання нерухомості, але не містить методів нарахування Банком процентів за договорами споживчого кредитування. Будь-які інші документи, що мали б регламентувати питання нарахування банком процентів або містити інформацію про методи їх нарахування в матеріалах справи відсутні та на клопотання експерта не надані. В матеріалах справи, наданих на дослідження, відсутні будь які первинні документи бухгалтерського обліку щодо надання кредиту та обліку заборгованості, нарахування та сплати процентів позичальником ОСОБА_1 по кредитному договору № 0 від 28.11.2006 року. Таким чином, переплата процентів в розрахунку ОСОБА_1 за користування кредитом відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 28.11.2006 року позичальником ОСОБА_1 за період з 28.11.2006 року по 12.11.2009 року документально не підтверджено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2018 року призначено у справі повторну експертизу документів фінансово кредитних операцій.

Відповідно до повідомлення експерта від 23.10.2018 року ухвала суду від 08.02.2018 року про призначення повторної експертизи документів фінансово кредитних операцій залишається без виконання, так як станом на 19.10.2018 року кошти, що зазначені в рахунку № 15824 на оплату вартості експертних послуг, не надійшли на рахунок відділення КНДІСЕ.

За таких обставин, з урахуванням матеріалів справи і висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 23.11.2017 року № 11.3/17-03, щодо визначення заборгованості суд виходить з розрахунку наданого позивачем, оскілький даний розрахунок відповідачем не спростований.

Суд звертає увагу, що на виконання умов договору відповідачем було погашено 104000 доларів США, з них 93909,91 долар США зараховано в якості суми основного боргу боргу зобовязання, 10090,09 доларів США - погашення відсотків за кредитом.

Відповідно до ст. 258 ч. 2 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

З урахування того, що позивач звернувся до суду 25.12.2014 року, з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2підлягає стягненню пеня за останні 12 місяців перед зверненням до суду, а саме в розмірі 477,42 грн.

З приводу наявності розбіжності в довідках та в листах банку про відсутність заборгованості, суд вважає що вони не можуть бути підставою відмови в задоволенні позов,у оскільки розмір заборгованості є несталою величиною, що змінюється на різний період, а також відсутність заборгованості в довідці може бути обумовлено технічною помилкою.

Посилання боржника на залишення попереднього позову в цивільній справі за № 2-6442/09 без розгляду не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки залишення позову без розгляду це є право позивача.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені, підлягають до часткового задоволення, оскільки нарахована позивачем пеня за прострочення зобов'язань в розмірі 477,42 грн., суперечить ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Таким чином, враховуючи наявність у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, вимоги позивача про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» підлягають частковому задоволенню, а саме, слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 0 від 28.11.2006 року в розмірі 6779,55 доларів США, з яких: 4417,78 доларів США кредитна заборгованість, 2361,77 доларів США заборгованість по процентам та пеню за прострочення зобов'язань в розмірі 477,42 грн.

Також слід зазначити, що Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 12 Постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», розяснив судам, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

В той же час, згідно з абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 N 14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Згідно з офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення судом рішення, один долар США = 2777,6824.

Суд зазначає, що сума в розмірі 6779,55 доларів США, в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення суду дорівнює 188314,37 грн., з яких 4417,78 доларів США, в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення суду дорівнює 122711,90 грн. кредитна заборгованість, 2361,77 доларів США, в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення суду дорівнює 65602,47 грн. заборгованість по процентам.

З приводу зустрічної позовної вимоги про визнання кредитного договору припиненим, слід зазначити наступне.

Як встановлено судом відповідно до умов кредитного договору банк надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 119600,00 доларів США, а ОСОБА_1 зобовязалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.11.2017 року згідно з Графіком погашення кредиту, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,30% річних.

03.02.2009 року між сторонами за кредитним договором було укладено додаткову угоду № 1, якою досягнуто згоди про часткове перенесення строків сплати позичальником процентів за користування кредитними коштами нарахованих в листопаді та грудні 2008 року на грудень 2013 року та січень 2014 року відповідно; про перенесення кінцевого терміну повернення кредиту, а саме позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі в термін не пізніше 27.11.2021 року; викласти графік погашення кредиту в новій редакції.

Посилання позивача з приводу того, що нею було сплачено 104000,00 доларів США в рахунок повного погашення заборгованості, відповідно до квитанції № 59 від 12.11.2009 року суд спростовує дані факти, тому як зазначалося вище відповідно до умов кредитного договору банк надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 119600,00 доларів США, а тому дана частина коштів була зарахована на часткове погашення кредиту.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з положень цивільного законодавства України, неналежне виконання боржником свого зобовязання не припиняє зобовязання.

На сьогоднішній день заборгованість за кредитним договором не погашена, про що свідчить довідка, а відтак основне зобовязання не припинено.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення надміру грошових коштів та моральної шкоди, то вона також задоволенню не підлягають, оскільки є похідною від позовної вимоги про визнання кредитного договору припиненим, в задоволені якої судом відмовлено.

В звязку з частковим задоволення позову слід стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в рівних частинах витрати по сплаті судового збору в розмірі 1075 гривень 39 копійок.

Керуючись ст.ст. 16, 526, 530, 553, 575, 589, 599, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12-13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з ОСОБА_1, ОСОБА_2 суму боргу по поверненню кредитних коштів за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.11.2006 року в розмірі 6779 (шість тисяч сімсот сімдесят девять) доларів США 55 центів, з яких 4417 (чотири тисячі чотириста сімнадцять) доларів США 78 центів кредитна заборгованість, 2361 (дві тисячі триста шістдесят один) долар США 77 центів заборгованість по процентам, а також 477 (чотириста сімдесят сім) гривень 42 копійки заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення процентів за користування кредитом.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору припиненим, стягнення надміру сплачених грошових коштів та моральної шкоди відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в рівних частинах витрати по сплаті судового збору в розмірі 1075 (одна тисяча сімдесят пять) гривень 39 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство «УкрСиббанк», адреса: м. Харків, просп. Московський, .

Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: м. Вінниця, вул. Дорошенка, 44А.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса: м. Вінниця, вул. Миколи Ващука, 8/135.

Суддя