Справа № 739/123/18
Провадження № 2/739/120/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2018 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про визнання за ним у порядку спадкування за законом права власності на 2/3 частки належних його матері ОСОБА_4 житлового будинку та господарських будівель, розташованих за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Деснянська, 19, а також права власності на 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,07 гектари, розташованої за вказаною вище адресою.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 березня 2017 року померла його матір ОСОБА_4 Остання за життя набула право власності на вказані вище житловий будинок та земельну ділянку. Спадкоємцями матері за законом є він, його брат, тобто відповідач, та їхня сестра. Остання подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини на його користь, він та відповідач прийняли спадщину матері. Відповідно, з урахуванням відмови сестри від спадщини, позивач вказує, що отримав у спадщину 2/3 частки належних їхній матері житлового будинку та земельної ділянки. Водночас всі документи на спадкове майно знаходяться у відповідача, який відмовляється їх надати. Позивач вказує, що без зазначених документів він не має змоги оформити прийняту спадщини, у звязку з чим змушений звернутися до суду за захистом свого права.

Відповідачем відзив та заперечення, а позивачем відповідь на відзив до суду не подавалися.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити позов повністю з підстав вказаних у ньому.

Відповідач у судовому засіданні заявив, що позов визнає частково, оскільки документи на спадкове майно їхньої матері дійсно зберігаються у нього і він відмовляється надати їх позивачу. Свої дії відповідач пояснив тим, що хотів аби він, позивач та їхня спільна сестра зібралися разом після смерті матері з приводу спадкового майна. Про те, що сестра відмовилася від спадщини на користь позивача йому не було відомо. Також відповідач заявив, що останні три роки він постійно проживав з матірю та доглядав за нею, при цьому брат та сестра допомоги матері не надавали, відповідно він не визнає прав позивача на спадкове майно їхньої матері.

Заслухавши вступне слово позивача, його представника, а також вступне слово відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 30 березня 2017 року в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області померла ОСОБА_4 (а.с. 4).

Ще за життя остання на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23 листопада 2001 року серії Р №536 набула право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Деснянська, 19, що підтверджується копією відповідного свідоцтва та довідкою КП «Новгород-Сіверська МБТІ від 01 грудня 2017 року (а.с. 10,13 ). Також ОСОБА_4 набула право власності на земельну ділянку площею 0,07 гектари з кадастровим :00:009:0036, з цільовим призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за вказаною вище адресою, яке посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН №052731 від 20 жовтня 2004 року (а.с. 7).

Позивач є сином ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с. 9). Він належним чином прийняв спадщину своєї матері, подавши відповідну заяву (а.с. 30).

Також дітьми покійної ОСОБА_4 є відповідач та ОСОБА_5, що визнається і не оспорюється сторонами у справі та додатково підтверджується наданими на вимогу суду нотаріусом документами зі спадкової справи №286/2017, заведеної до майна ОСОБА_4 (а.с. 29-31).

Вказане свідчить, що позивач, відповідач та ОСОБА_5 згідно статті 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги після ОСОБА_4

Частиною першою статті 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними.

Отже, позивач, відповідач та ОСОБА_5 мали право на спадкування по 1/3 частці спадщини їхньої матері ОСОБА_4, кожен.

Як вбачається, відповідач постійно проживав зі своєю матірю ОСОБА_4 на день її смерті, що також визнається і не оспорюється сторонами і підтверджується довідкою Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 30 січня 2018 року (а.с. 21). Відповідно в силу положень частини третьої статі 1268 ЦК України він теж належним чином прийняв спадщину своєї матері ОСОБА_4

Стосовно спадкоємця ОСОБА_5 суд враховує, що остання подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6, тобто позивачка.

Частиною другою статті 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-якого із спадкоємців за законом не залежно від черги.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позивач, з урахуванням відмови ОСОБА_5 від спадщини на його користь, успадкував після ОСОБА_4 2/3 частки її спадкового майна, а відповідач 1/3 частку спадкового майна.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Отже, до позивача в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 перейшло право власності на 2/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Деснянська, 19 та право власності на 2/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером :00:009:0036, площею 0,07 гектари.

Відповідачем у судовому засіданні визнано та не оспорюється той факт, що він не надає позивачу документи на спадкове майно, яке належало ОСОБА_4 і фактично не визнає право останнього на частку спадкового майна.

З листа приватного нотаріуса ОСОБА_7 від 04 жовтня 2017 року вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на частку житлового будинку та земельної ділянки, успадкованої після ОСОБА_8, у звязку з неподанням ним правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Оскільки судом встановлено, що позивач набув у порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 право власності на 2/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Деснянська, 19 та право власності на 2/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером :00:009:0036, площею 0,07 гектари, однак вказане право не визнається, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову повністю.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволення повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача в якості компенсації здійснених судових витрат необхідно стягнути 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтею 131 Земельного кодексу України, статтями 392, 1218, 1220, 1225, 1261, 1267, 1268, 1269, 1274 Цивільного кодексу України, статтями статтями 76-81, 83, 141, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) у порядку спадкування за законом право власності на 2/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Деснянська, 19.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на 2/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером :00:009:0036, площею 0,07 (нуль цілих сім сотих) гектари, розташованої за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Деснянська, 19, яка належала ОСОБА_4 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №052731 від 20 жовтня 2004 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування судових витрат 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Чепурко

Повне рішення складено 16 березня 2018 року.