УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

за участі секретаря Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву про привід свідків, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про вселення та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про вселення та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

16 січня 2018 року представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про примусовий привід свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які повторно не з'явились в судове засідання та не повідомили суд про наявність поважних причин, які перешкоджали з'явитись в судове засідання.

Позивач ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала заяву представника про примусовий привід свідків.

Представник відповідача ОСОБА_8 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про привід свідків, вважає подану заяву безпідставною та не обґрунтованою.

Вислухавши думку сторін, оцінивши наведені представником позивача підстави для застосування заходів процесуального впливу, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.91 Цивільного процесуального кодексу України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

У заяві про виклик свідка зазначаються його ім'я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Одним із заходів процесуального примусу є привід. ( ч.1 ст.144 Цивільного процесуального кодексу України)

Належно викликаний свідок, який без поважних причин не з'явився на судове засідання або не повідомив про причини неявки, може бути підданий приводу через відповідні органи Національної поліції України з відшкодуванням у дохід держави витрат на його здійснення.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім'я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання, роботи чи навчання, підстави застосування приводу, коли і куди ця особа повинна бути доставлена, кому доручається здійснення приводу. ( ч.1 та ч.2 ст.147 Цивільного процесуального кодексу України)

Як роз'яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування заходів процесуального примусу у виді приводу в судове засідання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки заявляючи клопотання про виклик та допит у якості свідків зазначених осіб, позивачем та його уповноваженим представником не долучено достовірних даних щодо місця (проживання) чи фактичного місця роботи кожного із свідків, в той же час ці відомості щодо фізичної особи чи посадової особи, яка викликається до суду у якості свідка, безпосередньо зазначаються судом в ухвалі суду про привід свідка, а їх відсутність унеможливлює виконання ухвали суду органом, якому доручаться виконання ухвали суду про привід свідка.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 91, 144, 147, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 про застосування процесуального примусу у виді приводу в судове засідання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

С у д д я