Єдиний унікальний номер 233/4620/17 Номер провадження 22-ц/775/204/2018
Головуючий у 1-ій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Азевич В.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області справу № 233/4620/17 за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», третя особа Управління по справам захисту прав споживачів, про захист прав споживачів та визнання дій неправомірними, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року (суддя Мартиненко В.С., рішення ухвалено в приміщенні суду в м. Костянтинівка Донецької області),-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», в якому, враховуючи уточнення, викладені в заяві від 09 листопада 2017 року, просила зобовязати КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, як виконавця житлово-комунальних послуг, забезпечити за власний рахунок проведення планової повірки належного ОСОБА_2 лічильника холодної води № 160492 за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства здійснити ОСОБА_2 перерахунок оплати за послуг з водопостачання та водовідведення з 23 лютого 2014 року по час ухвалення рішення в сумі 4 519,32 грн. з урахуванням показань лічильника холодної води № 160492, який поновити на абонентському обліку; стягнути з КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 3 200,00 грн. та судові витрати, повязані з розглядом справи, а саме: витрати на правову допомогу в розмірі 1 500,00 грн. і виготовлення копій, друк письмових матеріалів в розмірі 474,14 грн.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є споживачем послуг, що надаються КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства. Облік спожитої води здійснюється лічильником КВ-1,5 заводський номер 160492.

В 2007 та 2010 роках повірку вказаного засобу обліку було здійснено за власні кошти споживача. В 2014 році повинна бути повірка засобу обліку води в її квартирі за адресою: АДРЕСА_2. Вона допустила представника відповідача до зняття показників лічильника, однак повідомила його, що більше сплачувати за повірку приладу обліку води вона не буде, оскільки це повинен сплачувати відповідач у справі.

Проте з 23 лютого 2014 року без повідомлення відповідач вивів з експлуатації та абонентської бази вказаний лічильник, і з того часу нараховує плату за послуги по нормі споживання, а не за показниками лічильника. Вказані дії відповідача позивач вважав такими, що порушують вимоги чинного законодавства. Внаслідок чого їй завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що вона стала знервованою, у неї підвищився артеріальний тиск, оскільки вона 30 років хворіє на гіпертонічну хворобу, розмір якої вона оцінює в 3 200 грн. Крім того, нею було витрачені кошти на правову допомогу в розмірі 1 500,00 грн. та на друк матеріалів для розгляду справи на загальну суму 474,14 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 на вказане судове рішення подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норма матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції в порушення положень ЦПК України не визначив характер спірних правовідносин, що склалися між сторонами, не врахував вимоги матеріального права, та не зясував питання безпідставного нараховування по нормі споживання за водопостачання, незважаючи на те, у неї є квартирний лічильник обліку води, а також обовязок відповідача за власний рахунок робити повірку лічильника.

Позивач ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_3 просила залишити скаргу без задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що споживачем послуг з водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_3 є ОСОБА_2, а виконавцем послуг є КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства. Облік холодної води за вказаною адресою здійснювався за показаннями лічильника КВ 1,5, дата виготовлення - 2001 рік, заводський номер - 160492.

Згідно акту від 29 серпня 2003 року обстеження водопровідних та каналізаційних комунікацій, відповідачем було прийнято в експлуатацію вищезазначений вузол обліку холодної води, який пройшов повірку робочого засобу вимірювальної техніки 05.06.2003 року, виробник - Харків, перші показання - 00169.

Відповідно до акту від 18 лютого 2010 року, при обстеженні вказаного приладу обліку води на час перевірки показники - 00432, пломба ціла, дата повірки - 29.08.2005 р.

Згідно акту № 41602 від 02 березня 2010 року вводу в експлуатацію вузлу обліку холодної води та паспорту водолічильника, вищевказаний прилад обліку води пройшов повірку робочого засобу вимірювальної техніки 19.02.2010 року, дата наступної повірки до 19.02.2013 року, лічильник був опломбований та взятий на облік відповідачем.

23.02.2014 року представником відповідача було складено акт виводу з експлуатації засобу обліку холодної води у звязку із закінченням строку міжповіркового інтервалу та відсутність оплати послуг, повязаних з повіркою засобу обліку, відповідач забороняє використовувати вказаний прилад обліку холодної води для комерційних розрахунків, споживачу рекомендовано звернутися у водомірну майстерню, на акті мається підпис споживача ОСОБА_2

Згідно копій квитанцій ОСОБА_2 щомісячно протягом спірного періоду продовжувала подавати показання засобу обліку холодної води та відповідно до його показань сплачувала за надані послуги. Крім того, протягом вказаного періоду ОСОБА_2 отримувала субсидію.

В акті обстеження від 01.12.2016 року, складеного представником відповідача, зазначено, що при обстеженні адреси пр. Ломоносова, 164/25, споживача ОСОБА_2, встановлено, що прилад обліку був виведений з експлуатації раніше, споживачі сплачують за приладом обліку, показники лічильника 00761 куб. м, пломба ціла, споживачі повірку приладу обліку не здійснювали, відмовляються за неї сплатити, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України № 474 від 08.07.2015 р., борг на 23.11.2016 р. складає 2 694,07 грн.

Відповідно до листів, наданих КП «Компанія «Вода Донбасу», які датовані 20.11.2015 р. та 21.06.2016 р., відповідач звертався до голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з питання розрахунків повної собівартості та середньозваженого тарифу на послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Проте відповідач не отримав відповідь від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо вказаних звернень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача забезпечити за власний рахунок проведення планової повірки належного позивачу лічильника холодної води, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки до складу тарифів з холодного водопостачання та водовідведення, за якими споживач ОСОБА_2 сплачувала за спожиті послуги на час виникнення спірних правовідносин, не була включена плата за послуги, повязані із повіркою лічильника, який є власністю споживача, тому обовязок з оплати повірки лічильника обґрунтовано покладено відповідачем на споживача.

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо зобовязання КП «Компанія «Вода Донбасу» здійснити перерахунок оплати за послуги з водопостачання та водовідведення з 23 лютого 2014 року з урахуванням показань лічильника холодної води № 160492, який поновити на абонентському обліку, суд вважав передчасними.

З огляду на викладене, суд відмовив у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

З вказаними висновками суду першої інстанції можна погодитися, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року № 113/98-ВР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Частиною 3 ст. 28 цього Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідно до підпункту 6 пункту 29 Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (далі Правила) передбачено, що споживач має право, зокрема, на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку.

Вказане право споживача кореспондується із обовязком виконавця контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж (п.п. 4 п. 31 Правил).

Так, пунктом 9 Правил встановлено, що у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Відповідно до п. 3.4 постанови Національної комісії регулювання електроенергетики від 17 лютого 2011 року № 243 «Про затвердження Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водоведведення» (Постанова втратила чинність 25.04.2014 року) до складу витрат на збут включаються витрати, що безпосередньо повязані зі збутом централізованого водопостачання та водовідведення споживачам, зокрема, на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування та монтаж) засобів обліку води, які є власником ліцензіата.

Постановою КМУ від 1 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) було затверджено Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення. Відповідно до п. 24 вказаного порядку до складу витрат на збут включаються витрати, безпосередньо пов'язані із збутом послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам, зокрема, витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) засобів обліку води, які є власністю ліцензіата.

Цією же постановою був затверджений Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно п. 24 якого, витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, з розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

Рішеннями Костянтинівської міської ради №254 від 20.04.2011 року та №106 від 17.04.2015 року про встановлення тарифів на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій до загального переліку послуг не були включені витрати (роботи) з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки.

Вказані рішення органу місцевого самоврядування не до суду оскаржувалися.

Оскільки витрати з проведення періодичної повірки не були включені до складу тарифів, а між виконавцем (КП «Компанія «Вода Донбасу») та субпідрядником (КП «Служба єдиного замовника м. Костянтинівка») укладений договір про умови надання послуг з питного водопостачання та водовідведення мешканцям багатоквартирних будинків від 06 травня 2010 року (а. с. 46), тому покладення на відповідача обовязку провести за власний рахунок повірку лічильника води у квартирі позивача не ґрунтується на законі та обставинах справи.

Відповідно до абзацу першого пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Як встановлено пунктами 17 та 21 цих Правил, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Оскільки КП «Компанія «Вода Донбасу» не ставить питання про стягнення різниці по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги про зобовязання підприємства провести перерахунок оплати послуг з 23 лютого 2014 року з урахування показань лічильника є передчасними.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно перевірив обставини справи, дав їм належну оцінку та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.Б. Азевич

Судді: О.В. Агєєв

ОСОБА_4

Повний текс постанови виготовлено 18.01.2018 року.