Справа № 524/8137/17
Провадження №2/524/609/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування коштами за договором позики, -

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь проценти за користування позикою за договором позики на загальну суму 41963,25 грн. та судові витрати.

Посилався на те, що 30 січня 2014 року на підставі укладеного договору позики з відповідачем, надав останньому 2500 дол. США, зі сплатою відсотків за користування позикою в розмірі 3,5 % щомісяця від загальної суми займу, зі строком повернення до 30 квітня 2014 року.

Відповідач не виконав вимоги договору позики, грошові кошти не повернув. Рішенням суду від 21 травня 2015 року основну грошову суму боргу - 40064,91 грн. було стягнуто з відповідача.

Рішенням суду від 01 вересня 2016 року кошти за порушення строку повернення позики у сум 23979 грн. було стягнуто з відповідача.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, позов підтримав, просив задовольнити посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві, про що подав заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ч.1 ст.1050 цього Кодексу зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом достовірно встановлено і таке постає з рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 травня 2015 року, яке набрало законної сили, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, що з відповідача на користь позивача стягнуто грошову суму боргу в розмірі 40064,91 грн.

У цьому рішенні суду зазначається, що судом було встановлено, що 30 січня 2014 року між сторонами по справі було укладено договір позики, на виконання якого позивач надав відповідачеві 2500 доларів США, що є еквівалентом в розмірі 19982,50 грн. на час укладення договору, строком до 30 квітня 2014 року.

Згідно договору відповідач повинен був сплачувати відсотки в розмірі 3,5 % щомісяця від загальної суми займу. День фактичного повернення займу згідно п.4.1 договору 30 квітня 2014 року. У разі несвоєчасного повернення грошових коштів боржник зобов'язаний сплатити неустойку, починаючи з першого дня затримання повернення позики, а також сплатити 10% від загальної суми позики за кожний місяць заборгованості.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 вересня 2016 року, яке набрало законної сили, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування коштами, що з відповідача на користь позивача стягнуто кошти за порушення строку повернення позики у сумі 23979 грн.

Відповідно ч.3 ст.61 ЦПК України вказані обставини в рішеннях Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 травня 2015 року та від 01 вересня 2016 року не підлягають повторному дослідженню та встановленню, зокрема щодо укладення договору позики та фактично його виконання позивачем щодо передання коштів.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 02 липня 2014 року при розгляді цивільної справи №6-79цс14, - відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Отже за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Стягнуті за рішенням суду основну суму боргу за договором позики та належні суми за договором відповідач не сплатив позивачеві і станом на день розгляду даної справи.

Відповідач порушив умови договору позики, укладеного 30 січня 2014 року.

Тому, позивач має право вимагати від відповідача стягнення процентів за користування позикою за договором позики.

Договором позики згідно п. 2.2. встановлено сплату відсотків у розмірі 3,5 % щомісячно від суми займу до 30 квітня 2014 року , що складає ( лютий - 3,5%, березень - 3,5%, квітень - 3,5%, а всього = 10,5 %) від загальної суми позики. 19982,5 грн. : 100 х 10,5% = (19982,5 грн.:100*10,5) = 2098,16 грн.

Крім того, згідно п. 6 договору, позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, додатково сплачує відсотки в розмірі 10% щомісяця від простроченої суми до моменту не повернення позики, з урахуванням індексу інфляції за весь період заборгованості. Що складає : період часу з 30 квітня 2014 року по 30 січня 2015 року 9 місяців ( 10% х 9) = 90 % від простроченої суми позики. 19982,5 грн. : 100 % х 90 % = (19982,5 грн. : 100 х 90) = 17984,25 грн.

Тому, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача 90 відсотків від простроченої суми, яка складає суму позики в розмірі 17984,25 грн., оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання з 30 квітня 2014 року по 30 січня 2015 року.

При таких обставинах, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за договором позики в розмірі :

-сума боргу - 19982 грн.50 коп.;

-10,5% за три місяця (по 3,5% щомісяця) від суми позики - 2098,16 грн.;

- 90% від простроченої суми за неповернення позики - 17984,25 грн.

Відповідно до п.6.1 договору позики, у випадку просрочення платежу після 30 квітня 2014 року позичальник зобов'язується виплатити кредитору кошти в розмірі 10% щомісячно від суми боргу за кожний день просрочки. Виплата пені не звільняє позичальника від виконання зобов'язань по даному договору. Станом на 30 січня 2016 року також утворилася заборгованість за порушення строку повернення позики - 23979 грн. ( з 30 січня 2015 року по 30 січня 2016 року - 12 місяців ( 10% х 12) = 120 % від простроченої суми позики. 19982,50 грн. : 100% х 120 % = 19982,50 грн. : 100 х 120 = 23979 грн.

Станом на 31 жовтня 2017 року утворилася заборгованості за порушення строку повернення позики - 41963,25 грн. (з 30 січня 2016 року по 31 жовтня 2017 року - 21 місяць (10 % х 21) = 210 % від простроченої суми позики. 19982,50 грн. : 10 % х 210 % = (19982,5 : 100 х 210) = 41963,25 грн.)

Відповідач не подав належних і допустимих доказів на спростування вказаних обставин та висновку суду щодо правомірності вимог позивача про стягнення процентів за користування позикою.

Отже, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача проценти за користування коштами, наданих у позику на суму 41963,25 грн. та у повернення сплаченого судового збору кошти в розмірі 640 грн. Обчислюючи розміри процентів за користування позикою, суд виходив, при цьому, погодившись з позивачем щодо періоду часу, з наступного розрахунку: - за період з 30 січня 2016 року по 31 жовтня 2017 року - 21 місяць (10 % х 21) = 210 % від простроченої суми позики. 19982,50 грн. : 10 % х 210 % = (19982,5 : 100 х 210) = 41963,25 грн.).

Керуючись ст. ст. 202, 203, 218, 231, 257, 258, 525, 526, 625, 1046-1051 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 281, 282, 283, 284, 289, 352, 354 ЦПК України

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти за користування коштами, наданих у позику на суму 41963,25 грн. та у повернення сплаченого судового збору кошти в розмірі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області безпосередньо або через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: