Справа № 755/2042/18
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Зимницької М.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 3 Дніпровського районного суду міста Києва

скаргу боржника ОСОБА_1, яка подана в його інтересах адвокатом ОСОБА_2,

заінтересовані особи - заступник начальника відділу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Медведєва Олена Олегівна, ЗАТ «КСУ «Техмонтаж»,

стягувач - Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК»,

на постанову про стягнення виконавчого збору,

цивільна справа № 755/2042/18,

за участю:

представника заявника - адвоката ОСОБА_2,

представника відділу ДВС - Спектор М.О.,

УСТАНОВИВ:

08.02.2018 адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах боржника ОСОБА_1 із скаргою на постанову про стягнення виконавчого збору, заінтересовані особи - заступник начальника відділу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Медведєва Олена Олегівна, стягувач - ПАТ «УКРСОЦБАНК». Свої вимоги обґрунтував тим, що 08.11.2012 головним державним виконавцем Тертичною В.В. відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35233653 про стягнення солідарно з ЗАТ «КСУ Техмонтаж» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в загальній сумі боргу 2 412 203,82 грн. 11.12.2017 заступником начальника відділу Дарницького РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Медведєвою О.О. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору № 35233653, відповідно до якої постановлено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 241 220,38 грн.

Скаржник вважає постанову про стягнення виконавчого збору від 11.12.2017 незаконною, необґрунтованою та такою, що порушує його законні права та інтереси, оскільки йому не було відомо про відкриття вказаного виконавчого провадження про стягнення з нього суми боргу, зокрема у матеріалах виконавчого провадження відсутні належні докази щодо надіслання скаржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та наступних постанов; у самій постанові про відкриття виконавчого провадження невірно вказана адреса боржника, за якою направлялись і всі наступні постанови. Крім цього, зазначає, що заборгованість згідно виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києві від 24.04.2012 у справі № 2604/6087/12 була повністю погашена ПАТ «КСУ «Техмонтаж» 15.07.2016. В матеріалах виконавчого провадження міститься заява стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» від 05.12.2017 про повернення виконавчого документа, а також довідка стягувача від 28.11.2017 про те, що поточні рахунки боржника ПАТ «КСУ «Техмонтаж» закриті, а заборгованість за кредитами та відсотками відсутня. Тобто заборгованість стягувача згідно виконавчого листа була повністю погашена іншим солідарним боржником. 28.11.2017 ПАТ «КСУ «Техмонтаж» повідомило Дарницький РВ ДВС м. Києва про фактичне погашення заборгованості перед стягувачем і просило закрити виконавче провадження. Представник боржника вважає, що Дарницький РВ ДВС м. Києва не мав законних підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 11.12.2017 у ВП № 35233653, оскільки на момент її винесення борг був погашений, а Дарницьким РВ ДВС м. Києва не стягнуто сум на виконання судового рішення.

28.02.2018 у судове засідання з'явилася представник Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції (далі - відділ ДВС) ОСОБА_5 та надала відзив на позовну заяву, в якому заперечила в повному обсязі проти задоволення скарги з тих підстав, що після винесення державним виконавцем постанови про відкриття ВП № 35233653 - 08.11.2012, боржник в добровільному порядку рішення не виконав, державним виконавцем вчинено всі дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», рішення суду фактично виконано на стадії виконавчого провадження, а тому є підстави для стягнення виконавчого збору та відмови в поданій до суду скарзі боржника ОСОБА_1

Водночас із поданням скарги стороною скаржника було подано заяву про зупинення стягнення, яку було задоволено відповідно до ухвали суду від 13.02.2018 та зупинено стягнення на підставі постанови заступника начальника відділу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Медведєвої О.О. від 11.12.2017 № 35233653 до завершення розгляду цієї скарги.

21.02.2018 у судовому засіданні у справі було залучено заінтересовану особу - ЗАТ «КСУ «Техмонтаж», розгляд справи відкладено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України (відповідні ухвали внесено до протоколу судового засідання).

У судове засідання 28.02.2018 представники ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ЗАТ «КСУ «Техмонтаж» не з'явились, будь-яких заяв суду не надали, належним чином повідомлені про дату час та місце судового засідання, що в силу ч. 1 ст. 223 ЦПК не є перешкодою для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 підтримав подану скаргу з підстав, що викладені ній.

Представник Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції (далі - відділ ДВС) ОСОБА_5 висловилась, що державний виконавець діяв у відповідності до норм чинного законодавства та в рамках вимог Закону України «Про виконавче провадження», підтримала заперечення на скаргу, які викладено у відзиві, та додатково пояснила суду, що боржник ОСОБА_1 самостійно не сплатив борг, фактичне виконання рішення суду здійснено в рамках виконавчого провадження, тому дії державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору є правомірними. Також представник відділу ДВС вказала про відсутність підстав для закриття виконавчого провадження чи повернення виконавчого листа стягувану, незважаючи на те, що в матеріалах виконавчого провадження містяться дані про сплату боргу за відповідним виконавчим листом, так як невиконаною наразі залишається постанова про стягнення виконавчого збору, а боржник повинен нести відповідальність за несвоєчасне виконання рішення суду.

Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, із врахуванням заперечень представника відділу ДВС та наданого відзиву, що підтверджено дослідженими доказами, відповідно до норм матеріального права із дотриманням вимог процесуального права прийшов таких висновків.

Судом встановлено, що 24.04.2012 Дніпровський районний суд м. Києва розглянув заяву Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Закритого акціонерного товариства "КСУ Техмонтаж", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

28.09.2012 було видано виконавчий лист.

08.11.2012 державним виконавцем відділу ДВС Дарницького РУЮ було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2604/6087, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 28.09.2012 про стягнення заборгованості в розмірі 2 412 203,82 грн, боржник - ОСОБА_1, накладено арешт на все майно, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1, в межах суми боргу та надано строк для добровільного виконання до 15.11.2012.

24.12.2012 до відділу ДВС надійшло повідомлення від МВС України ГУ в м. Києві УДАІ про виконання вказаної постанови, зокрема про арешт та заборону відчуження транспортного засобу, належного ОСОБА_1

14.10.2016 головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Тущенко П.Л. здійснено запит до ЦВДК та АС при МВС України про наявність зареєстрованих транспортних засобів, що належать на праві власності ОСОБА_1, копія постанови скерована боржнику до виконання, стягувачу до відома.

14.11.2016 головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Тущенко П.Л. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копія постанови скерована боржнику до виконання, стягувачу до відома.

23.01.2017 державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Медведевою О.О. здійснено запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи. Надійшла відповідь про те, що ОСОБА_1 працює з ТОВ «Проектне конструкторсько-технологічне підприємство «Оргбкмпроект».

23.01.2017 державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Медведевою О.О. здійснено запити до Пенсійного Фонду України про осіб-боржників, що отримують пенсії. 24.01.2017 надійшла відповідь про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку і Лівобережному об'єднаному управлінні ПФУ в м. Києві та отримує пенсію в розмірі 6 335,46 грн.

23.01.2017 державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Медведевою О.О. здійснено запити до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб та номери рахунків, відкритих юридичними особами або фізичними особами-підприємцями.

17.11.2017 заступником начальника відділу Медведевою О.О. в порядку статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт коштів боржника. Копія постанови скеровано боржнику до виконання, стягувачу до відома.

Боржником не було надано декларацію про доходи та майно у відповідності до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

17.11.2017 в порядку ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» направлена вимога про надання інформації щодо наявності відкритих рахунків в тому числі депозитних, договорів з боржником ОСОБА_1 про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком до банків України - ПАТ «Приватбанк», АТ «Укрексімбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві, ПАТ «Укрсоцбанк», АТ «УкрСиббанк», АБ «Укрггазбанк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Сбербанк», АТ «Ощадбанк», АТ «ОТП Банк», ПАТ «Креді Агріколь Банк», ПАТ «Кредобанк». Копія постанови скерована боржнику до виконання, стягувачу до відома.

17.11.2017 заступником начальника відділу Медведевою О.О. на підставі ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про розшук майна боржника, а саме - Peugeot 405. Копія постанови скерована боржнику до виконання, стягувачу до відома.

17.11.2017 заступником начальника відділу Медведевою О.О. на підставі ст.ст. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Копія постанови скерована боржнику до виконання, стягувачу до відома.

06.12.2017 до відділу надійшла відповідь про те, що транспортний засіб, а саме - Peugeot 405 поставлено на облік ІС «Відеоконтроль-Рубіж» у розшук.

28.11.2017 до відділу надійшла заява від ОСОБА_1 про припинення виконавчого провадження та зняття арешту з грошових коштів, що знаходяться на рахунках підприємства, і заборону на відчуження рухомого і нерухомого майна по ВП № 35233653 від 17.11.2017, у зв'язку з погашенням боргу у повному обсязі.

11.12.2017 заступником начальника відділу Медведевою О.О. на підставі ст.ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про стягнення виконавчого збору.

13.12.2017 до відділу надійшла заява від ПАТ «Укрсоцбанк» про повернення виконавчого документа та повернення невикористаної суми авансового внеску.

11.12.2017 заступник начальника відділу ДВС Медведєва О.О. винесла оскаржувану постанову у виконавчому провадженні № 35233653, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 241 220,38 грн.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

З 05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі по тексту - Закон від 02.06.2016 № 1404-VІІІ).

Відповідно до пункту 7 Розділу XIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

При цьому, в Прикінцевих та Перехідних положеннях Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ вказано порядок виконання та правового регулювання саме "виконавчих дій", а не "виконавчого провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV, так і Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, виконавче провадження визначається як сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Тобто з урахуванням Прикінцевих та Перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ слід вважати, що кожна окрема виконавча дія та відповідно прийнята постанова державного виконавця в межах виконавчого провадження повинна регулюватись тим нормативно-правовим актом, під час дії якого вона була розпочата.

Враховуючи те, що виконавче провадження було відкрито 08.11.2012, то за приписами Прикінцевих та Перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, положення попереднього Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV застосовується не щодо всього виконавчого провадження № 35233653, а лише щодо тих виконавчих дій, які в межах виконавчого провадження були розпочаті в період дії цього Закону, а тому підлягають і завершенню в порядку Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV. Кожна виконавча дія, яка оформлюється в тому числі шляхом винесення відповідної постанови державного виконавця, повинна бути вчинена згідно того закону, в період дії якого вона розпочата.

Постанова про стягнення виконавчого збору ВП № 35233653 винесена виконавцем 11.12.2017, тобто вже в період дії Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ, тому державний виконавець, приймаючи дану постанову, повинен вчиняти таку дію відповідно до Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ.

Оскільки стягнення виконавчого збору як окрема виконавча дія здійснена державним виконавцем після набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, то в даному випадку підлягають застосуванню положення саме цього закону.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно зі статтею 27 Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ, розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавчий збір стягується на підставі постанови, яка виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника сум або закінчення виконавчого провадження відповідно до статті 39 Закону в розмірі 10 % від суми, що фактично стягнута, повернута стягувачу.

Отже, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

Проте, як встановлено у судовому засіданні та убачається з копій матеріалів ВП № 35233653, державним виконавцем не було вчинено фактичних дій з метою стягнення з боржника на користь стягувача присуджених коштів за виконавчим листом № 2604/6087 від 28.09.2012.

Сума боргу за цим виконавчим листом перед ПАТ «УКРСОЦБАНК» була погашена солідарним боржником - ЗАТ «КСУ «Техмонтаж», що підтверджується копією платіжного доручення № 736 від 15.07.2016, та не оспорювалося представником відділу ДВС у судовому засіданні.

05.12.2017 ПАТ «УКРСОЦБАНК» надіслав начальнику відділу ДВС заяву про повернення виконавчого документа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» про стягнення солідарно з ЗАТ «КСУ «Техмонтаж», ОСОБА_1 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» заборгованості в сумі 2 412 203,82 грн.

Тому за приписами статті 27 Закону підстави для стягнення виконавчого збору у державного виконавця були відсутні, так як виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

При цьому положеннями Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (статті 40, 42 Закону) передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною 3 статті 40 Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною 4 статті 42 Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина 1 статті 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Тобто, після набрання чинності Законом від 02.06.2016 № 1404-VІІІ виконавчий збір підлягає стягненню в порядку та розмірі, визначеному цим Законом, який в даному випадку, обумовлює можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження в порядку статті 39 Закону чи повернення виконавчого документа згідно статті 37 Закону.

Натомість судом встановлено, що державним виконавцем з боржника не було стягнуто в примусовому порядку сум згідно із виконавчим листом № 2604/6087 від 28.09.2012, виданого Дніпровським районним судом міста Києва, станом на день розгляду справи не було винесено постанови ні про закінчення виконавчого провадження відповідно до статті 39 Закону, ні постанови про повернення виконавчого документа згідно із статтею 37 Закону, а тому станом на 11.12.2017 у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови ВП № 35233653 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 241 220,38 грн.

Крім цього, у матеріалах виконавчого провадження - у всіх постановах, запитах, при вчиненні всіх виконавчих дій, зазначено адресу боржника: АДРЕСА_1, в той час, як вірною адресою є - АДРЕСА_2. При направленні поштової кореспонденції зазначалася невірна адреса боржника, а державним виконавцем при вчинені виконавчих дій не перевірялися дані щодо належного отримання боржником поштових відправлень.

Також державним виконавцем при винесенні постанови ВП № 35233653 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 241 220,38 грн не враховано, що виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, містив дані щодо солідарного стягнення, а у постанові про стягнення виконавчого збору солідарність боржників не зазначена.

Посилання представника відділу на те, що частини перша та друга статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII не містить конкретних вказівок, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої державним виконавцем з боржника суми боргу, суд не може визнати достатньо обґрунтованим, враховуючи таке.

Відповідно до частини 1, 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Аналіз наведених норм Закону № 1404-VIII дає можливість зробити висновок про те, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Крім того, законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми; розмір виконавчого збору вираховується також з фактично стягнутої суми.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно до пункту 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Тобто, відповідно до вказаного пункту у постанові про повернення виконавчого документу стягувача, виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору, тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується тільки з суми, яка фактично стягнута на користь стягувача.

При стягненні виконавчого збору відповідно до частини 3 статті 40 Закону № 1404-VIII, без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 № 14 роз'яснено, що відповідно до статей 45, 46 Закону № 606-XIV витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Таким чином, доводи представника відділу ДВС про те, що для стягнення виконавчого збору необхідною є умова фактичного виконання та виконавчий збір стягується незалежно від того, чи було здійснено стягнення коштів за виконавчим документом органами державної виконавчої служби, суд визнає помилковими. Для стягнення виконавчого збору державний виконавець повинен вчинити виконавчі дії, а не тільки винести постанову.

При застосуванні вказаних норм права судом враховано висновки, які містяться у постанові Верхового Суду від 15.02.2018 у справі № 910/1587/13, що відповідає положенням ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

На підставі викладеного вище, суд встановив, що фактичне виконання рішення суду відбулося 15.07.2016 шляхом самостійного перерахування солідарним боржником ЗАТ «КСУ «Техмонтаж» 2 412 203,82 грн, а винесення державним виконавцем постанов у ВП № 35233653, крім постанови про відкриття виконавчого провадження, здійснено після 17.11.2017, при цьому поштова кореспонденція відділом ДВС надсилалася боржнику ОСОБА_1 на неіснуючу адресу, постанова про закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 39 Закону або постанова про повернення виконавчого документа відповідно до 37 Закону не винесені взагалі. Дані обставини вказують про відсутність вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень з метою фактичного виконання судового рішення та відсутність правових підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору, тому вимоги боржника ОСОБА_1 стосовно визнання неправомірною постанови про стягнення виконавчого збору та її скасування є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись п. 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, ст.ст. 27, 40, 42, п. 7 Розділу XIII Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, ст.ст. 258-261, 352-355, 354, 451, пп. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

скаргу боржника ОСОБА_1, яка подана в його інтересах адвокатом ОСОБА_2, заінтересована особа - заступник начальника відділу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Медведєва Олена Олегівна, ЗАТ «КСУ «Техмонтаж», стягувач - ПАТ «УКРСОЦБАНК», на постанову про стягнення виконавчого збору - задовольнити.

Визнати неправомірною постанову про стягнення виконавчого збору, яка винесена заступником начальника відділу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Медведєвою Оленою Олегівною 11.12.2017 у виконавчому провадженні № 35233653, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 241220, 38 грн (двісті сорок одна тисяча двісті двадцять грн 38 коп).

Зобов'язати державного виконавця відділу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві усунути порушення шляхом скасування постанови про стягнення виконавчого збору, яка винесена заступником начальника відділу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Медведєвою Оленою Олегівною 11.12.2017 у виконавчому провадженні № 35233653, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 241220, 38 грн (двісті сорок одна тисяча двісті двадцять грн 38 коп).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Повний текст судового рішення складено 05.03.2018.

Суддя В. Шевченко