Справа № 588/1647/17
провадження № 2/588/140/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань Горлянд С.В., позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

Позивач у грудні 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 16.05.1998 уклали шлюб, від якого у сторін народилася дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач пояснює, що з початку 2017 року сімейні відносини погіршилися, а останні півроку фактично припинилися. Причиною цього стало відсутність взаєморозуміння та наявності протиріч у поглядах на сімейне життя. Сім'я існує формально. На утримання сина позивач сплачує аліменти на користь дружини.

Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 16.05.1998 Кириківською селищною радою Великописарівського району Сумської області, актовий запис № 7.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, не наполягав на компенсації судового збору.

Відповідач та її представник проти позову не заперечили.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 16.05.1998 року було зареєстровано шлюб у Кириківській селищній раді Великописарівського району Сумської області, актовий запис № 7. Після реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище «ОСОБА_3». (а.с.5). У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати.

Ураховуючи, що позивач просив залишити судові витрати за ним, суд не проводить розподіл таких витрат.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2 виданий Тростянецьким РВ УМВС в Сумській області від 28.09.1999), зареєстрований 16.05.1998 року у Кириківській селищній раді Великописарівського району Сумської області, актовий запис № 7.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Щербаченко