Ухвала

Іменем України

12 січня 2018 року

м. Київ

справа № 619/1783/17

провадження № 61-613 ск 18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13 грудня

2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за договором позики з урахуванням інфляції, трьох процентів річних,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 11 червня 2013 року між нею та ОСОБА_4 укладено договір позики, за яким відповідач отримав безвідсоткову позику в розмірі 111 тис. грн, яку зобов'язався повністю повернути в строк до 11 червня

2014 року.

Позику було отримано в повному обсязі, про що відповідачем складено розписку. Строк повернення позики сплинув 11 червня 2014 року. ОСОБА_4 повернув частину грошових коштів у розмірі 7 299 грн. Отже, сума неповернутих коштів становить 103 701 грн. Також відповідач має сплатити штрафні санкції , а саме: 3 % річних - 100 458 грн 17 коп., суму інфляції - 98 125 грн 03 коп. Загальна сума позовних вимог складає 212 320 грн 20 коп.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21 листопада 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13 грудня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму заборгованості за договором позики у розмірі 103 701 грн, суму 3 % річних у розмірі 10 458 грн

17 коп., інфляційні витрати у розмірі 98 125 грн 03 коп., суму судового збору

2 443 грн 22 коп., а також витрати на правову допомогу 7 950 грн.

29 грудня 2017 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно до норм статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Задовольняючи позовні вимоги, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що між сторонами виникли зобов'язання, що випливають з договору позики, що підтверджується розпискою. Оскільки ОСОБА_4 не у повному обсязі виконав своє зобов'язання за договором позики, тому з нього підлягає стягненню сума боргу, інфляційні збитки та три відсотки річних на підставі статті 625 ЦК України. Заборгованість за договором позики визначена з урахуванням вимог закону та умов договору.

Відсутність у договорі позики умови, яка б надавала право позикодавцю на одержання від позичальника процентів від суми позики, не позбавляє права позивача на їх отримання. Тому висновки суду про задоволення позовних вимог у частинні стягнення боргу із урахуванням індексу інфляції та 3 % річних ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права, відповідають принципу розумності і справедливості.

Відповідно до вимог частини другої статті389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за договором позики з урахуванням інфляції, трьох процентів річних, відшкодування судових витрат за касаційною ОСОБА_4 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області

від 21 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області

від 13 грудня 2017 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : С. Ф. Хопта

О.В. Білоконь

Є.В. Синельников