Номер справи 2016/2-19/11
Номер провадження 6/623/81/2018
УХВАЛА

іменем України

22 грудня 2018 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого: Бєссонової Т.Д..

при секретарі: Ноль С.В.

судового розпорядника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу № 2016/2-19/11 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області, ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла боржника, стягувач ТОВ «Українська факторингова компанія», боржник ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області, ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним поданням, в якому просив надати дозвіл для примусового проникнення приватного виконавця до житла божника ОСОБА_3, зокрема до будинку № 13 по пров. Фурманова, в м. Ізюм, Харківської області, для проведення арешту та опису майна належного боржнику.

В обґрунтування подання приватний виконавець вказує, що на виконанні у приватного виконавця знаходиться виконавче провадження № 56261709 на загальну сумі 191523,60 грн з примусового виконання виконавчого листа № 2-19/2011 виданого 26.02.2011 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 30 липня 2007 року. Державним виконавцем неодноразово здійснено вихід за адресою проживання боржника, але провести виконавчі дії, щодо опису будинку та майна боржника не виявилось можливим, оскільки двері до помешкання ніхто не відчинив, про що було складено відповідні акти, а тому зазначені обставини свідчать про свідоме невиконання боржником законних вимог приватного виконавця, у зв'язку з чим останній звернувся до суду з даним поданням. 24.04.2018 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом. За відомостями Державної фіскальної служби України на імя боржника відкриті розрахункові рахунки в банківських установах. Приватним виконавцем винесено постан6ову про арешт коштів боржника. Відповідно до відповідей банківських установ, кошти на рахунках боржника відсутні. Відповідно до відповіді УПФУ, боржник офіційний доход не отримує та не перебуває на обліку УПФУ. Згідно відповіді Регіонального сервісного центра, на імя боржника зареєстровані транспортні засоби. Приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника та направлено до виконання. 17.12.2018 року боржник не допустив приватного виконавця для проведення виконавчих дій до будинку за адресою: пров. Фурманова, буд. 13 в м. Ізюм, Харківської області. Враховуючи викладене приватний виконавець просить суд у відповідності до ст. 439 ЦПК України вирішити питання про примусове проникнення до житла боржника.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, однак останній заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути подання за його відсутності.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, суд вважає, що подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56261709, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження, яку було направлено боржнику та стягувачу, про що свідчать копії фіскальних чеків.

Також, 02.05.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та 15.05.2018 року приватним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника, які направлені боржнику простою кореспонденцією у відповідності до ЗУ « Про виконавче провадження».

Із відповідей АТ « ОСОБА_5 Аваль» та ПАТ КБ « Приватбанк» кошти на рахунках ОСОБА_3 відсутні.

Із копії довідки ОСОБА_6 України в Харківській області вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Для забезпечення виконання рішення суду приватним виконавцем здійснювався вихід за місцем проживання боржника за адресою: Харківська область, м. Ізюм, пров. Фурманова, буд. 13, однак провести виконавчі дії, щодо опису майна боржника не виявилось можливим, оскільки боржник, ОСОБА_3 до будинку його не впустила, про що було складено відповідний акт від 17.12.2018 року.

Відповідно до п.13 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.п.4, 13, ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Отже, Закон України «Про виконавче провадження» передбачає право виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, однак є власником житлового приміщення будинку, який знаходиться за адресою: Харківська область, м. Ізюм, пров. Фурманова, буд. 13, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки приватним виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника як можливого способу виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 259-261, 353-355, 439 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області, ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла боржника, стягувач ТОВ «Українська факторингова компанія», боржник ОСОБА_3 Михайлівна- задовольнити.

Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області, ОСОБА_2 здійснити примусове входження до будинку за адресою: Харківська область, м. Ізюм, пров. Фурманова, 13 з метою проведення опису та накладення арешту на майно, що належить боржнику на праві власності, для проведення подальшої його реалізації в порядку примусового виконання рішень згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

З текстом ухвали можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т.Д. Бєссонова