Провадження №2-з/760/339/18
У Х В А Л А

/про забезпечення позову/

17 грудня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», треті особи: Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрації права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2018 до канцелярії суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1; заборони ТОВ «Кей-Колект» та його представникам виселяти та знімати з реєстрації мешканців квартири АДРЕСА_2, вселяти інших осіб до вказаного будинку, проникати, входити до вказаного будинку, а також іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися ним, в тому числі укладати договори оренди, купівлі продажу, дарування тощо з третіми особами, який є предметом спору; заборони усім державним реєстраторам та суб'єктам державної реєстрації будь- яких відділів чи управлінь юстиції, що входять до структури Міністерства юстиції України, нотаріусам, як спеціальним суб'єктам, на яких покладаються функції державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо проведення державної реєстрації відчуження права власності на квартиру АДРЕСА_2.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову у такий спосіб позивач зазначає, що він звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М., ТОВ «Кей-Колект» про визнання протиправним та скасування рішення № 29237723 від 13.04.2016 про державну реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 та державну реєстрацію за номером 14148671 від 08.04.2016 за ТОВ «Кей-Колект» права приватної власності на зазначену квартиру.

Оскільки він в судовому порядку оспорює рішення про реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» на вказану квартиру і право власності на неї фактично зареєстровано на даний час саме за ТОВ «Кей-Колект», останнє може безперешкодно розпоряджатися квартирою, чим буде заподіяно школи його майновим правам, свободам та інтересам, а також його сім'ї, в тому числі і неповнолітніх дітей, а тому не вжиття запропонованих заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі.

Згідно ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В зв'язку з цим сторони та інші особи, які беруть участь у справі, судом не викликалися та не повідомлялися про розгляд заяви про забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборони вчиняти певні дії.

Частиною третьою ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 чт. 150 ЦПК України).

Пунктом четвертим постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2018 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М., ТОВ «Кей-Колект» про визнання протиправним та скасування рішення № 29237723 від 13.04.2016 про державну реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 та державну реєстрацію за номером 14148671 від 08.04.2016 за ТОВ «Кей-Колект» права приватної власності на зазначену квартиру. На час розгляду заяви про забезпечення позову у даній справі питання про відкриття провадження не вирішено.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що фактично рішення суду у даній справі в майбутньому може впливати на його майнові права на квартиру№ 40 в будинку №40 по вул. Петровського в м. Києві, в тому числі, і на підстави реєстрації права власності.

Враховуючи те, що між сторонами виник спір, вимоги позивача мають майновий характер і фактично стосується майнових прав на зазначену вище квартиру, суддя знаходить обґрунтованими доводи заявника про наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому вважає за необхідне в порядку забезпечення позову накласти арешт на спірну квартиру, і такий захід забезпечення прозову буде достатнім для забезпечення захисту порушених прав та інтересів позивача та виконання в майбутньому можливого рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

Щодо вимог позивача про заборону ТОВ «Кей-Колект» та його представникам виселяти та знімати з реєстрації мешканців спірної квартири, вселяти інших осіб до вказаного будинку, проникати, входити до вказаного будинку, а також іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися ним, в тому числі укладати договори оренди, купівлі продажу, дарування тощо з третіми особами, який є предметом спору, а також про заборону усім державним реєстраторам та суб'єктам державної реєстрації будь- яких відділів чи управлінь юстиції, що входять до структури Міністерства юстиції України, нотаріусам, як спеціальним суб'єктам, на яких покладаються функції державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо проведення державної реєстрації відчуження права власності на спірну квартиру, то в цій частині заява задоволенню не підлягає з огляду на її необґрунтованість, оскільки застосування таких заходів забезпечення позову буде порушувати право власності ТОВ «Кей-Колект» на нерухоме майно, а накладення арешту на квартиру буде достатнім заходом забезпечення позову для забезпечення захисту порушених прав та інтересів позивача та виконання в майбутньому можливого рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

З огляду на наведені вище обставини, суддя приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково .

Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_4, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

Стягувач - ОСОБА_1, адреса: 03087, АДРЕСА_5.

Боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», , адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 69.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.В. Лазаренко