АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року м. Чернівці
справа № 725/2217/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ :

головуючий Перепелюк І. Б.

судді: Яремко В.В., Литвинюк І.М.

секретар Скакун К.В.

позивач ОСОБА_1
відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі житлової комісії
апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 жовтня 2017 року, головуючий в 1-й інстанції Стоцька Л.А.
встановив :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі житлової комісії про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинами.

ОСОБА_1 вказував, що перебував на військовій службі та проходив її у Збройних силах колишнього СРСР з 1985 року та в подальшому у Збройних Силах України по 23.11.2004р.

13.02.2004р. на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення про зарахування його на квартирний облік з 03.03.1995р. зі складом сім`ї п`ять осіб та включено в списки військовослужбовців, які мають право на першочергове одержання житлових умов з 04.10.2003р.

23.11.2004р. наказом Міністра оборони України позивача було звільнено у запас за п.67 п.п. «в» у зв`язку з скороченням штату та зазначено, що він звільняється з залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України.

Провадження 22-ц/794/34/18 Категорія 59

Наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 №330 його було виключено зі списків особового складу частини з 18.12.2004р. та всіх видів забезпечення та направлено на військовий облік до Чернівецького МВК м.Чернівців.

21.01.2005р. Житловою комісією Чернівецького обласного військового комісаріату було прийнято рішення, яким позивача зараховано на квартирний облік з 03.03.1995р. на підставі п.4 ст. 34 ЖК України зі складом сім`ї п`ять осіб та включено в списки військовослужбовців, які користуються правом позачергового отримання жилих приміщень з 29.12.2004р. у зв`язку з звільненням з військової служби по скороченню штатів на підставі ст. 37 Положення, затвердженого наказом МО України №20 від 03.02.1995р.

Однак, 09.02.2017р. за зверненням ОСОБА_1 . ЧОВК було надано відповідь проте, що згідно протоколу житлової комісії ЧОВК №13 від 07.12.2007р. позивача зі складом сім`ї п`ять осіб було знято з квартирного обліку у зв`язку з ненаданням документів, які підтверджують правомірність перебування на квартирному обліку.

Протоколом житлової комісії ЧОВК від 14.05.2008р. позивача разом із сім`єю було поновлено в списках військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, які підтвердили право перебування на квартирному обліку відповідними документами.

Проте 29.08.2017р. ОСОБА_1 стало відомо про те, що протоколом житлової комісії ЧОВК №15 від 28.12.2010р. його зі складом сім`ї п`ять осіб було повторно виключено зі списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на покращення житлових умов, а також списків осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень.

Позивач просив скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про зняття з квартирного обліку та виключення зі списків військовослужбовців (які потребують поліпшення житлових умов, користуються правом на першочергове, на позачергове отримання житлових приміщень) майора запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї п`ять осіб, яке оформлене протоколом №15 від 28.12.2010р.; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 поновити на квартирному обліку майора запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї п`ять осіб: з 03.03.1995р. в загальній черзі; з 04.10.2003р. в першочерговій черзі; з 29.12.2004р. в позачерговій черзі.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необгрунтованим.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що рішення житлової комісії Чернівецького ОВК від 21.01.2005р. про зарахування ОСОБА_1 зі складовм сімї 5 осіб на квартирний облік було прийняте неправомірно і відповідно скасоване рішенням житлової комісії від 28.12.2010р.

Також представник ІНФОРМАЦІЯ_2 вказує, що при прийнятті рішення щодо застосування строків позовної давності судом недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для зняття позивача з квартирного обліку, визначені ч.2 ст.40 ЖК України, п. 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 відсутні.

Колегія погоджується із таким висновком суду, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі з 1985 року по 23.11.2014р., що підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами.

Наказом Міністра оборони України №997 від 23.11.2004р. майора ОСОБА_1 було звільнено у запас у зв`язку зі скороченням штатів та зазначено про те, що він підлягає направленню на військовий облік до Чернівецького МВ із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок МО України, що підтверджується Витягом з вказаного наказу.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_2 №330 від 29.12.2004р. ОСОБА_1 було виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і направлено для зарахування на військовий облік до Чернівецького МВК

20.01.2005р. позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про зарахування його на квартирний облік при Чернівецькому ОВК як звільненого у запас у зв`язку з скороченням штату.

Протоколом засідання житлової комісії ЧОВК №1 від 21.01.2005р. ОСОБА_1 зі складом сім`ї п`ять осіб було включено в списки військовослужбовців, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень з 04.10.2003р. на підставі абз.11 ст.45 ЖК України; включено в списки військовослужбовців, які користуються правом позачергового отримання жилих приміщень з 29.12.2004р. у зв`язку із звільненням з військової служби по скороченню штатів на підставі п.37 Положення, затвердженого наказом МО України №20 від 03.02.1995р.

Як вбачається з Протоколу № 13 від 07.12.2007р. позивача разом із сім`єю у зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують правомірність перебування на квартирному обліку, було знято з квартирного обліку.

Протоколом засідання житлової комісії ЧОВК №7 від 14.05.2008р. ОСОБА_1 зі складом сім`ї п`ять осіб було поновлено в списках військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов на підставі наданих документів, що підтверджують правомірність перебування на квартирному обліку відповідними документами: з 03.03.1995р. в загальній черзі; з 04.10.2003р. в першочерговій черзі; з 29.12.2004р. в позачерговій черзі (а.с.49).

Згідно витягу протоколу №15 засідання житлової комісії ЧОВК від 28.12.2010р. вбачається , що комісія виявила, що ОСОБА_1 був звільнений з лав Збройних Сил України на підставі наказу №330 від 29.12.2004р. у зв`язку з скороченням штатів. Відповідно до п.2 ст.37 наказу МО України №20 від 03.02.1995р. та п.3.10 наказу МО України №577 від 06.10.2006р. має право перебувати на квартирному обліку тільки при звільненні у запас або у відставку по вислузі років. На підставі п.5 ст. 40 ЖК України, п.5 ст.26 Правил обліку комісією було вирішено зняти з квартирного обліку при житловій комісії ЧОВК та виключити зі списків військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, які користуються правом на першочергове, на позачергове отримання житлових приміщень ОСОБА_1 зі складом сім`ї п`ять осіб.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

На дату звільнення позивача зі служби у листопаді 2004 року діяло Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України , затверджене наказом МО України № 20 від 03 лютого 1995 р.

Відповідно до пункту 37 цього Положення військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на службі залишаються на квартирному обліку до одержання житла у військовій частині (у випадку її розформування - військових комісаріатах) і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла. Якщо такий військовослужбовець обирає для проживання після

звільнення з військової служби, з урахуванням існуючого порядку

прописки, інший населений пункт, відповідний командир військової

частини, за проханням військовослужбовця за 3 роки до звільнення у

запас або у відставку за віком, подає до військового комісаріату і

квартирно-експлуатаційної частини району необхідні документи для

зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він

перебуває до одержання житла. На підставі повідомлення КЕЧ району

про зарахування такого військовослужбовця до черги на отримання

житла у військовому комісаріаті він знімається з квартирного

обліку за останнім місцем служби. Він також може скористатися

правом отримати житло після звільнення з військової служби від

виконавчих комітетів місцевих Рад народних депутатів відповідно до

чинного законодавства.

Отже, на час звільнення позивача зі служби в зв`язку зі скороченням штатів вказаним вище Положенням позивачу було гарантовано право перебувати на квартирному обліку у військовій частині та отримати житло з державного житлового фонду за місцем проживання та реєстрації.

Знімаючи позивача та його сім`ю з квартирного обліку, житлова комісія ЧОВК обгрунтовувала вказані дії п.5 ч. 2 ст.40 ЖК України, тобто поданням відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Однак дані обставини належним чином досліджені судом першої інстанції, яким встановлено, при постановці на квартирний облік, ним були виконані всі вимоги житлової комісії та надана необхідна інформація та документи, які вважалися комісією достатніми для прийняття на квартирний облік.

Забезпечення військовослужбовців належним житлом за безперервну військову службу є певною соціальною допомогою, підтримкою, додатком до основних джерел існування і спрямовані на реалізацію конституційного права кожного громадянина на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48 Конституції України). Таким чином, при поступленні на службу позивачу були державою гарантоване певне забезпечення і компенсації, які фінансуються із бюджету. Зупинення або звуження змісту і обсягу гарантованих Конституційних соціальних прав є недопустимим і не повинні погіршувати становище особи, а тому позивач має право отримати житло з державного фонду.

Оскільки позивача незаконно знято з черги, чим порушено його право на одержання житла, передбачене Конституцією України, враховуючи положення ст.2 ЦПК України, згідно з якою завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та виключення зі списків військовослужбовців та поновлення його на квартирному обліку .

Відповідно до п. 2.19. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями чітко регламентовано, що житлова комісія військової частини проводить засідання в присутності особи, щодо якої вирішується питання та копія витягу з протоколу видається (надсилається) військовослужбовцю.

У ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апелянта про наявність підстав для застосування позовної давності є необґрунтованими. Судом першої інстанції було встановлено, що позивача не було повідомлення про час та місце проведення засідання житлової комісії ЧОВК що відбулося 28.12.2010р. Належних та допустимих доказів того, що позивач був ознайомлений з рішенням, йому була направлена його копія суду не представлено. При цьому суд першої інстанції правильно звернув увагу на положення ст.40ЖК України, де зазначено, що зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку. З пояснень представника позивача вбачається, що позивач про порушення свого права на забезпечення житлом дізнався у лютому 2017 року, коли отримав відповідь ІНФОРМАЦІЯ_2 № 160/соц від 09.02.2017р.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Наведене свідчить про дотримання позивачем строків звернення до суду за захистом порушеного права.

Судом першої інстанції встановлені всі обставини справи, досліджені представлені сторонами докази, дана їх належна оцінка, застосовані відповідні норми матеріального права. Підстав для скасування рішення не вбачається.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

постановив:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити без задоволення.
Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови. Дата складання повної постанови 29 січня 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Вірно з оригіналом :