Справа № 366/3931/17
Провадження № 2/366/56/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

19 лютого 2018 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді: Тетервак Н.А.,

при секретарі: Німченко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 27 травня 2003 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб в Розважівській сільській раді Іванківського району Київської області за актовим записом №2. 23 серпня 2013 року шлюб було розірвано через Іванківський відділ РАЦС за записом №18.

Від шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина знаходиться на її утриманні.

На протязі останнього часу відповідач не надає і судячи з його поведінки, не збирається в подальшому надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини, що є його прямим обов»язком.

Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з дня подачі заяви до суду і до настання повноліття дитини в розмірі 1/4 частини доходу з його заробітку в місяць.

Сторони в судове засідання не зявилися.

Позивач звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить суд розгляд справи провести у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений вчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від ОСОБА_2 заяв та клопотань до суду не надходило.

У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області, ОСОБА_2, 1972р.н., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Так, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Судом встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Згідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.ч. 1-2 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

З довідки, виданої виконкомом Іванківської селищної ради Іванківського району Київської області слідує, що дочка ОСОБА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає з матірю та знаходиться на повному її утриманні (а.с.6).

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу слідує, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №18 від 23.08.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області.

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, які мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач довідки про свої доходи суду не надав.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 13 грудня 2017 року, тому суд вважає за можливе присудити аліменти на утримання дитини з 13 грудня 2017 року.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд покладає обов'язок зі сплати судового збору у сумі 640 гривень на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України та ст.ст. 12, 13, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-284, 288, 354, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 грудня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Копію заочного рішення не пізніше двох днів з дня його проголошення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя

ОСОБА_4