Справа № 297/2387/17
23 січня 2018 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Адамчо К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,
ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, із твердої грошової суми у розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття на стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, зазначивши, що згідно до рішення Берегівського районного суду від 03.06.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та стягнуто аліменти в її користь на утримання доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, як зазначила позивачка у позовній заяві цих коштів не вистачає на придбання найнеобхідніших речей та продуктів харчування для дитини. Крім того, відповідач категорично відмовляється брати участь у додаткових витратах на доньку, яка після розірвання шлюбу між сторонами проживає та перебуває на повному утриманні позивачки. У звязку з наведеним та тим, що збільшився розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, та враховуючи, що розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, позивачка просить збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, в самій позовній заяві просила справу розглянути без її участі (а.с. 1-4).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 14).
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, у сторін є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ФМ № 026699 від 29.06.2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 65 від 29.06.2010 року (а.с. 7).
Згідно ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі 1 січня 2018 року 1860 гривень.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 50% з 1 січня 2018 року 1860 гривень 930,00 грн..
Встановлено, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття збільшилися витрати на утримання доньки, якій вже виповнилося тринадцять років.
Враховуючи, що позивачці необхідно утримувати неповнолітню доньку, що розмір збільшених аліментів стягнутих за рішенням суду від 03.06.2010 року є недостатнім для утримання дитини, а також те, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обовязків по відношенню до доньки, тому суд вважає необхідним задовольнити позов та збільшити розмір стягнених аліментів на стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття.
Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», абз. 4 п. 17, абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України, ч. 2 ст. 182, ст. 192 СК України,
Збільшити розмір стягнених аліментів встановлених рішенням Берегівського районного суду від 03.06.2010 року та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя ОСОБА_5.