У Х В А Л А

13 серпня 2018 року м. Київ

Справа № 761/20813/16-ц

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/7298/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ НевідомоїТ.О., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2016 року, постановлену під головуванням судді Піхур О.В., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до п. 8, ч. 1 Розділу ХІІІ (Прикінцеві та перехідні положення) ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2016 року було відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_2 30 липня 2018 року направила апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу у зв'язку із порушенням правил підсудності.

Перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню відповідачу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, зазначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2016 року було відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд на 10 серпня 2016 року (т.1, а.с.39).

05 жовтня 20107 року ОСОБА_3, яка діяла в інтересах ОСОБА_2, ознайомилась з матеріалами справи в повному обсязі (т.1, а.с.131, 132).

17 жовтня 2017 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження від 07 червня 2016 року, яку ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме: сплати судового збору (т.1, а.с.138, 142).

17 листопада 2017 року ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 також подав апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження від 07 червня 2017 року, яку ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року було також залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме: сплати судового збору (т.1, а.с.152,154).

Слід зазначити, що поштові відправлення, які містили копії вищевказаних ухвал, та неодноразово направлялись судом за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі, та наявними в матеріалах справи ні скаржником, ні її представниками не отримувались, внаслідок чого повернуті на адресу суду за закінченням строку зберігання.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 03 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_4, було повернуто заявнику, оскільки у встановлений законом строк недоліки апеляційної скарги ОСОБА_2 або її представники не усунули (т.1, а.с.169).

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_5, було повернуто заявнику, оскільки у встановлений законом строк недоліки апеляційної скарги ОСОБА_2 або її представники не усунули (т.1, а.с.171).

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року у справі було призначено підготовче судове засідання на 25 квітня 2018 року (т.1, а.с.177-178).

24 квітня 2018 року від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку із залученням її до розгляду у іншій справі (т.1, а.с.207).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14 серпня 2018 року (т.2, а.с.1-2).

Після чого, 01 серпня 2018 року ОСОБА_2 направила до суду першої інстанції апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва про відкриття провадження від 07 червня 2016 року разом з клопотанням про зняття справи з розгляду, у зв'язку із подачею апеляційної скарги (т.2, а.с.7,8-13). При цьому, подана апеляційна скарга не оплачена судовим збором, питання про поновлення пропущеного процесуального строку, скаржником також не порушено.

Враховуючи викладені обставини, а саме те, що заявник оскаржує ухвалу про відкриття провадження більше ніж через два роки від дати її ухвалення (07.06.2016 року), подання апеляційної скарги безпосередньо перед черговим судовим засіданням, строк розгляду даної справи (з 2016 року), апеляційний суд вважає, що такі дії ОСОБА_2 на уповноважених нею представників, свідчать про зловживання останньою своїми процесуальними правами, яке призводить до безпідставного затягування розгляду даної справи.

На думку суду, подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу, суперечить вимогам статей 6, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку та недопустимість зловживання процесуальними правами.

На підставі частини 3 статті 44 ЦПК України суд визнає подану апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва про відкриття провадження від 07 червня 2016 року зловживанням процесуальними правами, залишає її без розгляду та повертає скаржнику.

Відповідно до вимог ч.4 ст.44 ЦПК України суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій з метою перешкоджання судочинству.

Отже, за вказаних вище обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2зловживає процесуальними правами, вчиняє дії, направленні на перешкоджання судочинству, а тому до ОСОБА_2 слід застосувати заходи примусового примусу у вигляді штрафу у розмірі 850 грн, який підлягає стягненню в дохід держави з метою запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Керуючись ст. ст. 44, 143,148, 260, 261, 357, 389ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2016 року повернути без розгляду.

Застосувати до ОСОБА_2 заходи примусового примусу.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету штраф у розмірі 850 грн. (вісімсот п'ятдесят грн.).

Стягувач : Державна судова адміністрація України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, .

Боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Т.О.Невідома