Номер провадження 2/754/5933/18
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

за участю секретаря судових засідань Малинки А.Ю.,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 в червні 2018 року звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Ухвалою судді від 19.06.2018 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.

В ході підготовчого розгляду справи, ухвалою суду від 10.08.2018 було роз'єднано пред'явлені ОСОБА_2 позовні вимоги та виділено в самостійне провадженні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 14.09.2018 року засідання для розгляду справи по суті, за клопотанням сторони відповідача, було замінено підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 17.09.2018 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті в судовому засіданні.

Пред'явлені до суду позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, позивач мотивувала тим, що між нею та відповідачем 14.02.2004 було зареєстровано шлюб, мають спільну неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки, після фактичного припинення між сторонами шлюбно-сімейних відносин, донька залишилась на утриманні позивача, та відповідач припинив добровільно надавати матеріальну допомого на утримання спільної дитини, ОСОБА_2 була змушена звернутись до суду із даним позовом, відповідно до вимог якого просила суд стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини - доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини.

У судовому засіданні позивач та її представник - ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Також зазначили суду про те, що відповідач має у власності автомобіль, ринковою вартістю 170300 грн., 1/3 частину квартири в м.Києві, загальною площею 88,2 кв.м. Вказали, що твердження ОСОБА_5 про те, що його батьки потребують матеріальної допомоги з боку відповідача нічим не підтверджуються, як і той факт, що його батькові встановлена інвалідність. Також звернули увагу на той факт, що у відповідача також є рідна сестра, яка також згідно чинного законодавства повинна допомагати своїм батькам, як і відповідач.

Представник відповідача - ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що відповідачем позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів визнаються частково, а саме в частині їх стягнення у розмірі 1200 грн. Дану позицію сторона відповідача аргументувала тим, що на утриманні відповідача перебуває непрацездатний батько, який потребує догляду, оскільки нещодавно був прооперований та отримав інвалідність. При цьому, заявлений позивачем розмір аліментів, які вона бажає щомісяця отримувати є явно завищеним та таким, що ні чим не підтверджений.

Заслухавши пояснення позивача та його представника - ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4, покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, вивчивши подані сторонами заяви по суті справи, а також дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку щодо можливості часткового задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами 14.02.2004 було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №81, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10).

15.06.2018 позивач звернулась із позовом про розірвання укладеного із відповідачем шлюбу.

Сторони по справі мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Як було встановлено судом в ході розгляду даної справи, та про що не заперечувалося сторонами, неповнолітня донька сторін проживає разом із матір'ю - позивачем по справі.

Законодавцем, положенням ч.2 ст.51 Конституції України, закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як було зазначено стороною відповідача в ході розгляду справи та у поданому ними відзиві на позовну заяву, у відповідача на утриманні перебуває його непрацездатний батько, якому наразі встановлено інвалідність та який проходить лікування, що в свою чергу зобов'язує відповідача надавати батькові матеріальну допомогу та здійснювати догляд за ним.

Так, з наявних матеріалів справи вбачається, що батькові відповідача - ОСОБА_9 тимчасово до 01.09.2019 було встановлено другу групу інвалідністю, за загальним захворюванням (а.с.48,49).

Відповідно до наданої копії виписки з історії хвороби ОСОБА_9, останній в період з 30.05.2018 по 15.06.2018 перебував на лікуванні в Кардіологічному відділенні для хворих на інфаркт міокарда Київської міської клінічної лікарні №3, з діагнозом - ІХС: гострий (22/05/2018) Q інфаркт міокарда передньо-перегородочної верхівково-бокової області ЛШ. Атеросклеротичний кардіосклероз, КВГ (22/05/2018), АКШ-3 (22/05/2018), гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 1 ступеня, ризик 4. Назначено відповідне лікування (а.с.51).

На підтвердження факту надання матеріальної допомоги своєму батькові відповідачем також було подано копії чеків на придбання медикаментів (а.с.63-66).

Згідно довідки №163 від 07.09.2018, вбачається, що відповідач працює в ТОВ «А-Мега Авто» на посаді менеджера зі збуту, з посадовим окладом в розмірі 8600 грн. (а.с.62).

Як вбачається з довідки про заробітну плату та інші доходи, ОСОБА_2 працює на посаді спеціаліста спеціалізованої шкоди №250 з поглибленим вивченням математики, середньомісячна заробітна плата становить 6752,51 грн. (а.с.28).

При цьому, з наданих позивачем копій свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та витягу х Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу на праві власності належить автомобіль марки Skoda Octavia, 2008 року випуску, а також 1/3 частини чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с.91,92).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показала суду, що вона є рідною сестрою відповідача, їй достеменно відомо про те, що відповідач надає матеріальну допомогу позивачу на утримання їхньої доньки, оскільки сама на прохання свого брата безпосередньо здійснювала переказ грошових коштів зі свого карткового рахунку на рахунок позивача, про що також сама ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала, а також зі слів брата їй відомо, що останній завозив продукти харчування для дитини. Також свідок підтвердила той факт, що вони з відповідачем разом щомісяця допомагають своєму непрацездатному батьку, який потребує лікування та догляду, такі витрати щомісяця становлять приблизно 3000 грн.

Свідок ОСОБА_10 у суді показав, що не раз зустрічався сім'ями в гостях у сестри відповідача, який є його знайомим, разом із їхньою з позивачем неповнолітньою донькою, стосутнки між дитиною та батьком нормальні. Коли востаннє батько бачив відповідача разом з донькою, він не пам'ятає.

У зв'язку із вищенаведеним, а також враховуючи положення ст.182 СК України, при вирішенні даного спору, судом приймається до уваги та обставина, що відповідач надає матеріальну допомогу своєму непрацездатному батькові, має боргові зобов'язання, рухоме та нерухоме майно. При цьому, судом також береться до уваги той факт, що непрацездатному батькові відповідача, також надається матеріальна допомога його іншою повнолітньою дитиною, доказів на підтвердження того факту, що батьки відповідача, через свій майновий стан, потребують додаткової матеріальної допомоги з боку відповідача суду надано не було.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку

Судом, при визначенні розміру аліментів враховується той факт, що відповідач, в особі свого представника, частково визнав позовні вимоги та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки, однак у меншому розмірі, аніж просила позивач, а також майновий стан сторін у справі.

З письмових матеріалів справи вбачається, що сукупний заробіток позивача, розрахований на неї саму та утримання неповнолітньої дитини, є значно меншими аніж сукупний заробіток відповідача на нього одного, за вирахуванням тієї частини, що надається відповідачем в якості допомоги батьку.

Зважаючи на те, що відповідач є працездатним, має на праві власності рухоме та нерухоме майно, а також враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, які також встановлюють обов'язок доведення позивачем необхідності стягнення аліментів у заявленому нею розмірі, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач має офіційний сталий дохід.

Призначаючи стягнення аліментів у вказаному вище розмірі, суд керується виключено інтересами неповнолітньої дитини, яка потребує регулярної батьківської матеріальної допомоги, а відповідач працює та має сталий дохіді

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн. Також, в порядку розподілу судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені неї витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 141, 177, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354-355, 430, Розділом ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 7, 8, 11, 180-182, 183, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Сургут Тюменської області, РНОКПП НОМЕР_1, (проживаючого: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, (місце проживання: АДРЕСА_1),аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.06.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Сургут Тюменської області, РНОКПП НОМЕР_1, (проживаючого: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, (місце проживання: АДРЕСА_1) витрати понесені на правову допомогу у загальному розмірі 2500 грн..

В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_2» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Сургут Тюменської області, РНОКПП НОМЕР_1, (проживаючого: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст судового рішення складено 19.12.2018.

Суддя: