Ухвала

15 січня 2018 року

м. Київ

справа № 2-13/11

провадження № 61-652 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Одеського національного університету ім. І. І. Мечникова, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання недійсним державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, зобов'язання повернути державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга подана 19 грудня 2017 року на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2017 року.

Доповнення до неї подано 20 грудня 2017 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до пункту п'ятого частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі викладено клопотання про скасування рішення першої інстанції, проте вона не містить обґрунтування, в чому саме полягає неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ураховуючи викладене, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу, зокрема зазначити доводи та обґрунтування, в чому полягає неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права або уточнити клопотання, викладене у касаційній скарзі.

Водночас, підпункт сьомий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачає сплату судового збору за подання до суду касаційної скарги.

Відповідно до пункту третього частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У порушення вказаних вимог до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зі змісту судових рішень вбачається, що провадження у справі за позовом ОСОБА_2 розпочато у червні 2008 року.

Відповідно до статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» (в редакції, чинній на час подання позову до суду першої інстанції) ставки державного мита із позовних заяв про зміну або розірвання договору найму житлових приміщень, про продовження строку прийняття спадщини, про скасування арешту на майно та з інших позовних заяв немайнового характеру(або таких, що не підлягають оцінці), що подаються до суду, встановлюються у розмірі 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (8,5 грн.).

Як вбачається із тексту доданих судових рішень, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

Відповідно до підпункту сьомого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на час подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Ураховуючи, що у даній справі заявлено три вимоги немайнового характеру, судовий збір становить51,0 грн. (17*0,5*200%)*3.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі неусунення у встановлений судом строк недоліків касаційної скарги, скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко