Провадження № 6/522/800/18
УХВАЛА

19 грудня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого листа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого листа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно поданої заяви посилались на те, що 11.06.2018 року було погоджено статут банку в новій редакції, згідно якої найменування банку зазначене як «Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», тому просили здійснити заміну сторони виконавчого провадження (стягувача). Також зазначили, що на виконання рішення суду від 30.09.2016 року було предявлено виконавчий лист до виконання. Згідно відповіді Другого Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 31.08.2018 року виконавчий документ стосовно боржника ОСОБА_1 перебував на примусовому виконанні в Другому Приморському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, 07.12.2017 року виконавче провадження було завершено на підставі п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Посилались, що на адресу банку виконавчий лист не надходив, вважають, що виконавчий лист був втрачений, а рішення суду при цьому до сих пір не виконане.

У судове засідання 14.12.2018 року сторони не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. У прохальній частині заяви представник заявника просив справу розглядати за їх відсутності.

Згідно ч.3 ст. 442 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання.

Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У звязку з цим, датою складення цього судового рішення є 19.12.2018 року.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1,3 статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2016 року позов банку було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 06.10.2010 року на загальну суму 11 276, 44 грн..

28 листопада 2016 року банку було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 06.10.2010 року на загальну суму 11 276, 44 грн. та судових витрат у розмірі 1 378,00 грн.. Строк предявлення виконавчого листа визначений до 31.10.2019 року.

Судом встановлено, що 11.06.2018 року було погоджено статут банку в новій редакції, згідно якої найменування банку зазначене як «Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі і право бути стороною виконавчого провадження та мати всі передбачені нормами цивільного процесуального кодексу Україні і Закону України «Про виконавче провадження» обовязки і права.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 761/14076/14-ц, від 25 квітна 2018 року у справі № 2-н-148/09, від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 03 травня 2018 року у справі № 409/559/15-ц.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження на думку суду, відповідає змісту 442 ЦПК України та ст. 12 ч.6, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, суд вбачає, що Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» та відповідно стягувач у виконавчому провадженні відносно ОСОБА_1 має бути замінений з ПАТ «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Також, відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Отже, за змістом норм діючого законодавства дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Згідно листа Другого Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області вих..№33637 від 31.08.2018 року виконавчий документ стосовно боржника ОСОБА_1 про стягнення боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» перебував на примусовому виконанні в Другому Приморському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області.

07.12.2017 року виконавче провадження було завершено на підставі п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, згідно обставин, викладених у заяві банку, на адресу банку виконавчий лист до теперішнього часу не надходив.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно вимог п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, обовязковість рішень суду є одною із основних засад судочинства, отже невиконання судового рішення є порушенням норм Конституції України, які є нормами прямої дії.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершена стадія судового провадження та примусове виконання рішень.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обовязок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Отже, втрата виконавчого листа по цивільній справі №522/13739/16-ц унеможливлює виконати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2016 року, тому з урахуванням викладеного суд приходить до висновку про задоволення заяви АТ КБ «Приватбанк».

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 4, 12, 76-81, 95, 223, ст. 247, 258-259, 260 261 263, 268, 353-354, 442 п. 17.4 Розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого листа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Замінити Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» його правонаступником Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим 28.11.2016 року на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2016 року у цивільній справі № 522/13739/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 06.10.2010 року на загальну суму 11 276, 44 грн. та судових витрат у розмірі 1 378,00 грн..

Видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30.09.2016 року у цивільній справі № 522/13739/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 06.10.2010 року на загальну суму 11 276, 44 грн. та судових витрат у розмірі 1 378,00 грн..

Ухвала набирає законної сили негайно після її складання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 19.11.2018 року.

Суддя: Л.В.Домусчі