Єдиний унікальний номер: 223/145/18
Провадження номер: 2-о/223/54/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі:

судді Луньової О.Г.

секретар Смаглієнко О.М.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що її сестра ОСОБА_2 померла 06.02.2018 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Донецьку Донецької області. Документами, що підтверджують факт смерті сестри, є лікарське свідоцтва про смерть № 18/4 від 06.02.2018 року, довідка про причину смерті № 18/4 від 06.02.2018 року та свідоцтво про смерть № 095165 від 06.02.2018 року, що використовуються на тимчасово окупованій території. Заявнику 26.02.2018 року було відмовлено Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області в реєстрації смерті сестри в звязку з тим, що заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З метою захисту прав та інтересів як громадянина України ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті її сестри ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 06.02.2018 року в м. Донецьку Донецької області.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила свої вимоги та їх обґрунтування, просила суд встановити факт смерті її сестри ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 06.02.2018 року в м. Донецьку Донецької області.

Представник заінтересованої особи - Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сестрою померлої ОСОБА_2, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні: витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 № 3 від 27.02.2018 року, виданим Марїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_4 № 6 від 27.02.2018 року, виданим Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області. Батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Крім того, факт родинних відносин підтверджується дослідженими в судовому засіданні: свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР № 228955, виданим 09.06.1962 року Червоногвардійським районним бюро ЗАГС Донецької області, відповідно до якого ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_1; свідоцтвом про укладення шлюбу І-НО № 309819 від 20.11.1971 року, виданим Старомихайлівським ЗАГС Марїнського району Донецької області, відповідно до якого ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с.10-12).

В матеріалах справи міститься копія паспорту громадянки України ОСОБА_1, згідно якого місце її проживання зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, заявник ОСОБА_1 взята на облік внутрішньо переміщених осіб в м. Вугледарі Донецької області, що підтверджується довідкою № НОМЕР_1 від 09.12.2014 року (а.с.5, 7).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 18/4 від 06.02.2018 року та довідки про причину смерті № 18/4 від 06.02.2018 року, виданих органами, розташованими на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_2 померла 06.02.2018 року в м. Донецьку Донецької області (а.с.13).

Крім того, заявнику було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 № 095165 від 06.02.2018 року органами, розташованими на тимчасово окупованій території України (а.с.16).

Відповідно до листа Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області № 355/15.28-54 від 26.02.2018 року заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті в звязку з предявленням документу, який видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.15).

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що її бабуся ОСОБА_2 тривалий час хворіла на онкологічне захворювання та померла 06.02.2018 року в м. Донецьку Донецької області. Поховали її 07.02.2018 року в м. Донецьку Донецької області. Свідок підтвердила факт смерті ОСОБА_2 та зазначила, що особисто була присутня на її похороні.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що знав померлу за життя. ОСОБА_2 довго хворіла та померла 06.02.2018 року в м. Донецьку Донецької області. Свідок підтвердив факт смерті ОСОБА_2 та зазначив, що особисто був присутній на її похороні 07.02.2018 року в м. Донецьку Донецької області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Надані заявником лікарське свідоцтво про смерть № 18/4 від 06.02.2018 року та довідка про причину смерті № 18/4 від 06.02.2018 року, що видані Центром первинної медико-санітарної допомоги № 8 м. Донецька Донецької області, суд вважає належними та допустимими доказами по справі, відповідно до ст. 77, 78 ЦПК України, бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, враховуючи висновки ЄСПЛ у справі «Кіпр проти Туреччини».

Надане заявником свідоцтво про смерть № 095165 від 06.02.2018 року не приймається до уваги судом, оскільки, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», даний документ не є допустимим доказом по справі.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до п. 1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Суд дійшов висновку, що заявник є громадянкою України, зареєстрована та проживає на території України. Її сестра ОСОБА_2 також була громадянкою України, але перебувала на тимчасово окупованій території України - в м. Донецьку Донецької області, де померла 06.02.2018 року, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть № 18/4 від 06.02.2018 року, довідка про причину смерті № 18/4 від 06.02.2018 та свідоцтво про смерть № 095165 від 06.02.2018 року, які, згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсними, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 має для заявника юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати право на отримання свідоцтва про смерть сестри. За таких обставин заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-317, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки селища Старомихайлівка Марїнського району Донецької області, громадянки України, яка померла 06.02.2018 року в м. Донецьку Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_9