Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/614/14-ц Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 39 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 278/614/14-ц за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Садківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 21 березня 2014 року суддею Зубчук І.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 28 лютого 2006 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок № 1 по вул. Дубовій у с. Вигода Житомирського району Житомирської області, на який вона за життя право власності не зареєструвала. 24 лютого 2000 року його матір'ю ОСОБА_3 було складено заповіт, яким вона заповіла все своє майно йому та його сестрі, ОСОБА_2 При зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 березня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за заповітом після померлої 28 лютого 2006 року матері ОСОБА_3, право власності на 1/2 частину житлового будинку № 1 по вул. Дубовій у с. Вигода Житомирського району Житомирської області загальною площею 91,5 кв. м, житловою площею 53,9 кв. м.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначене судове рішення та закрити провадження у справі.

На її думку, судом при вирішенні спору не враховано, що 11 червня 2010 року рішенням Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову про визнання за ним права власності на спірний житловий будинок.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03 березня 2016 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 березня 2014 року скасовано та постановлено ухвалу, якою провадження у справі закрито.

Вищезазначена ухвала суду апеляційної інстанції була скасована ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2017 року та передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримали. Позивач надіслав заперечення та письмові пояснення, у яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом від 24 лютого 2000 року після померлої 28 лютого 2006 року матері ОСОБА_3 (а.с. 5, 10).

Спадкове майно складається з житлового будинку № 1 по вул. Дубовій у с.Вигода Житомирського району Житомирської області, яке зареєстровано за ОСОБА_5 у погосподарській книзі № 4, особовий рахунок №64 та на її імя видано технічний паспорт на цей будинок (а.с. 7-9, 14, 66). Право власності на спірне майно за життя спадкодавець не оформив (а.с. 15).

Постановою державного нотаріуса Третьої Житомирської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 05 березня 2009 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 1 по вул. Дубовій у с. Вигода Житомирського району Житомирської області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с. 6).

Факт належності будинку спадкодавцю ніким не оспорюється і підтверджується також рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, яким позов ОСОБА_2 задоволено, визнано за нею право власності 1/2 частину спірного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (а.с. 30).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_1 та визнав за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину спірного будинку, після померлої матері ОСОБА_3

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у грудні 2008 року ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до територіальної громади в особі Садківської сільської ради Житомирського району Житомирської області та ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок № 1 по вул. Дубовій у с. Вигода Житомирського району Житомирської області за його матір'ю ОСОБА_3 (а.с. 39)

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 березня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений 18 січня 2018 року.