Справа №560/1350/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, як за спадкоємцем за законом, після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, залишилось спадкове майно, а саме:одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. Заповіту на вищевказане нерухоме майно немає. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому чоловіку.

До початку розгляду справи від позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від відповідачів до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.10.2016 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 заповіту не склав, а тому право на спадкування після його смерті, згідно ст. 1223 ЦК України, здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця ,у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 06 листопада 1983 року (а.с.4).

Спадкоємцями майна за законом першої черги, після смерті ОСОБА_3, окрім позивача є також діти померлого: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які від спадщини відмовились, що підтверджується їхніми заяви від 27.03.2017 року засвідченими секретарем Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.14, 15).

Згідно виписки з погосподарської книги від 16.01.2017 року №14, виданої Висоцькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, будинок АДРЕСА_1, рахується за ОСОБА_4 (а.с.5).

Відповідно до архівної довідки №405/01-24 від 27.06.2017 року, виданої Рівненським обласним державним нотаріальним архівом, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, за заявою про приняття спадщини дружиною померлого ОСОБА_6 від 11 лютого 2017 року, заведена спадкова справа №8/2017 . Свідоцтво проправо на спащину не видавалось (а.с.7).

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернулася до ФОП ОСОБА_7, яким станом на 12 квітня 2017 року було видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_4 (а.с. 10-12).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, відповідно до п.2 якого, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно за № 37590208 від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 ( а.с.8).

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_4 при житті набув або володів житловим будинком з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 неправомірно, або, що на нього окрім позивачки, чи відповідачів, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Отже, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом.

За таких підстав, суд переконується в тому, що позивач, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, як за спадкоємцем за законом, після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Апеляційний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.