Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3885/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 січня 2018 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Гришковець А. Л.
з секретарем Павленко Л. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради про скасування рішення міськвиконкому , -
Позивач звернувся до суду із позовною заявою та просить визнати незаконним та скасувати п.22 рішення виконкому Овруцької міської ради Житомирської області від 22.10.1999 №299 в частині передачі йому, ОСОБА_1, у приватну власність земельної ділянки площею 0,0850 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що йому на праві власності належить 13/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1
Рішенням виконкому Овруцької міської ради від 22.10.1999 року № 299 йому, для будівництва та обслуговування належної частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, було передано у власність земельну ділянку площею 0.085 га.

В 2016 році він, разом із співвласником житлового будинку ОСОБА_2, звернулися до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки.

При виготовленні технічної документації було встановлено, що загальна площа земельної ділянки становить 0,10 га, а в його користуванні фактично перебуває 0,0650 га.

Із-за існування розбіжностей у вказаному рішенні він не в змозі оформити відповідно до чинного законодавства право власності на земельну ділянку, якою фактично володіє та користується з дня покупки - 1987 року, тобто її приватизувати.

Він звертався до Овруцької міської ради щодо внесення уточнень в оскаржуване рішення від 22.10.1999 року №299 в частині зменшення площі земельної ділянки, однак отримав відмову, з тих підстав, що рішення органу місцевого самоврядування є ненормативним актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання - передачею земельної ділянки у власність, а тому воно не може бути скасоване або змінене органом місцевого самоврядування.

В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Свої позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Овруцької міської ради в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки.

Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, в ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» законодавець закріпив, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст. 125 ЗК України (чинного на даний час) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Копія архівного витягу із рішення виконавчого комітету Овруцької міської ради від 22.10.1999 №299 свідчить, що позивачеві було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.085 га для будівництва та обслуговування належної частини житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 на підставі Декрету КМУ від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок».

Відповідно до ч.3 вказаного Декрету право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, серед яких і передача громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Згідно ст.22 ЗК України N 561-XII від 18.12.1990 ( чинний на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Позивачем державний акт отримано не було.

За таких обставин, посилання відповідача в своєму листі №11-1173/02-17 від 03.11.2017, на те, що рішення є ненормативним правовим актом одноразового застосування та вичерпало свою дію фактом його виконання (передача земельної ділянки у власність), тому не може бути скасоване чи змінене міською радою, не ґрунтується на законі, оскільки вказане рішення у випадку не оформлення права власності, не можна вважати виконаним.

Водночас, суд вважає, що визнання п.22 рішення виконкому Овруцької міської ради Житомирської області від 22.10.1999 №299 в частині передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0850 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 незаконним є належним способом захисту з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ст.116 ЗК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Копія угоди (плану) розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с.16) підтверджує посилання позивача на невідповідність розміру земельної ділянки, яка була передана йому у власність згідно п.22 рішення виконкому Овруцької міської ради Житомирської області від 22.10.1999 №299, а саме фактичну передачу земельної ділянки в розмірі 0,0650 га, а не 0,0850 га. Причому, земельна ділянка розміром 0,0350 га належить співвласнику житлового будинку - ОСОБА_2. ЇЇ загальний розмір становить 0,010 га.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскаржуваний п.22 рішення виконкому Овруцької міської ради Житомирської області від 22.10.1999 №299 є незаконним, оскільки земельну ділянку передано позивачу у власність в більшому розмірі, ніж було надано фактично для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Таким чином, міська рада незаконно розпорядилась землями комунальної власності, обмежила право інших користувачів, а тому, враховуючи, що визнання акту органу місцевого самоврядування незаконним не суперечить чинному законодавству та є належним способом захисту прав на землю, суд приходить до висновку про задоволення позову щодо визнання п.22 рішення виконкому Овруцької міської ради Житомирської області від 22.10.1999 №299 в частині передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0850 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 недійсним.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн.00 коп. в доход держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 282, підпунктом 15.5 пункту 15 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати п.22 рішення виконкому Овруцької міської ради Житомирської області від 22.10.1999 №299 в частині передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0850 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 недійсним.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Овруцької міської ради судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. в доход держави.

Про перегляд заочного рішення може бути подана заява протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення на заочне рішення до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 17.01.2018.