Справа № 697/988/18
Провадження № 2/697/488/2018
Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі :
головуючого судді Русакова Г.С..,
за участю секретаря Берегової А.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канева цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування спільним майном,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне.
18.11.2006 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 На підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.11.2010 року шлюб між ними був розірваний. Під час шлюбу вони за спільні кошти придбали у власність 22/58 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних сапоруд за АДРЕСА_1 . Будинок був оформлений на відповідача.
Після розлучення, вона не має змоги користуватися вказаним майном на рівні з відповідачем, оскільки будинок знаходиться у повному розпорядженні відповідача.
Житлові кімнати в будинку ізольовані та мають окремий вхід. Оскільки вона з відповідачем не може знайти домовленості у користуванні будинком, вона змушена звернутись до суду з вимогою встановити порядок користування будинком виділивши в її користування, одну житлову кімнату площею 14,9 кв.м. позначену цифрами 2-10( на технічному паспорті) у користування відповідача виділити житлову кімнату площею 14,4 кв.м. позначену цифрами 2-9 ( на новому технічному паспорті). Решту частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за АДРЕСА_1 залишити в спільному користуванні сторін .
Земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 0,0276 га залишити в спільному користуванні сторін по справі.
Представник позивачки надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні заявлених вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, про причини неявки суд не інформував, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Справа розглядається заочно на підставі ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.
Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно набуте за час шлюбу.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Судом встановлено, що 18.11.2006 року сторони уклали шлюб, рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.11.2010 року шлюб між ними був розірваний . (а.с. 10).
Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 9).
Згідно договору купівлі-продажу будинку від 27.08.2007 року, ОСОБА_2 придбав 22/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за АДРЕСА_1. (а.с. 11-12).
Відповідно до договору про поділ земельної ділянки від 05.10.2012 року після поділу ОСОБА_2 належить земельна ділянка НОМЕР_4 площею 0,0276 га.( а.с.13)
Враховуючи, що спірне нерухоме майно, придбано сторонами під час шлюбу, воно є спільною сумісною власністю.
Що стосується вимоги позивача щодо визначення порядку користування спірною квартирою, суд зазначає наступне.
Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно зі ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване приміщенням, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.
Згідно до ч. 1ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
При здійсненні поділу речей, неподільних за своєю природою, слід враховувати положення, викладені у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7, якими встановлено, що будинок, який перебуває у спільній сумісній власності, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Суд враховує, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених вимог. Беручи до уваги, що позивачка не просить про поділ будинку в натурі, тому слід встановити порядок користування 22/50 частинами житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за АДРЕСА_1 Черкаської області.
Нормами ЦК України СК України зазначено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Будинок не є предметом індивідуального користування.
Враховуючи, що будинок придбано відповідачем 27.08.2007 року, тобто під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, то суд має всі підстави для задоволення заявлених позовних вимог.
На підставі викладеного, ст.ст. 60, 70, 71 СК України, ст. 368, ЦК України, , керуючись ст.. 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
Встановити порядок користування 22/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за АДРЕСА_1 наступним чином:
- у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 14,9 кв.м. позначену цифрами 2-10( на новому технічному паспорті);
- у користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату площею 14,4 кв.м.позначену цифрами 2-9( на новому технічному паспорті);
- решту частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за АДРЕСА_1, які зареєстровані на ОСОБА_2 залишити в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
-земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_6 площею 0,0276 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 02 грудня 2012 року залишити в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, ідент. код НОМЕР_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Головуючий підпис Г.С. Русаков
з оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/988/18
Головуючий Г . С . Русаков