Провадження № 2/750/259/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.

із секретарем Разумейко К.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про визнання дій неправомірними,-

в с т а н о в и в:

10 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому, уточнивши позовні вимоги згідно заяви на а.с.24, просить визнати неправомірними дії відповідача щодо завищення нарахування витрат теплової енергії на опалення місць загального користування за адресою: АДРЕСА_1 за період з жовтня 2016 року по квітень 2017.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_1 встановлений лічильник теплової енергії, що дозволяє економно використовувати енергоносії. Разом з тим, розмір плати за місця загального користування відповідач нараховує позивачу у значно більших розмірах, у звязку з чим такі дії відповідача не відповідають чинному законодавству, а нараховані суми за обігрів місць загального користування є завищеними.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що при здійсненні нарахувань за спожиту теплову енергію відповідач керується нормативними актами, які регулюють відносини у сфері теплопостачання, а саме: Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої за опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, від 31.10.2006 року №

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є мешканцем квартири АДРЕСА_2 та є споживачем послуг, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго», його квартира обладнана індивідуальним засобом обліку спожитої теплової енергії.

Вказаний будинок обладнаний будинковим засобом обліку теплової енергії.

У позовній заяві позивачем наведено свій розрахунок нарахувань за послуги з центрального теплопостачання в якому зазначено, що запропонований ПАТ «Облтеплокомуненерго» розрахунок енергії спожитої за місця загального користування (п. 2.2) фактично збільшує спожите опалення на МЗК квартир із лічильниками і усереднює всі витрати на опалення квартир з лічильниками і без лічильників, та зазначено, що вказаний метод використовується тільки в тому разі, коли не передбачено окремого обліку теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, але передбачено тепло лічильника в кожного споживача та загально будинковий облік теплоти та надано детальний розрахунок оплати за послуги теплопостачання МЗК.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загально будинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнало квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення.

Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі Методика) п.1.2.

Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно позивачу визначалась у відповідності до п.1.4., 2.2.1, 2.2.2, розділом 3 Методики, п.12 Правил, про що зазначено у відзиві на позов.

З таким розрахунком не може погодитись суд, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1.4. Методики кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні субєкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Як зясовано судом, певна кількість квартир в будинку №30 по вулиці Рокоссовського в місті Чернігові, в тому числі і квартира позивача, обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення, а отже зазначений пункт Методики в даному випадку застосуванню не підлягає.

Таким чином, порядок розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування, має визначатися розділом 2 Методики.

Пункт 2.1.4. Методики вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1.

В той же час п.2.1.4. Методики наводить формулу за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК.

Пункти 2.2.1. і 2.2.2. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку.

Зазначені пункти Методики (2.1. і 2.1.4.) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку №30 по вулиці Рокоссовського в місті Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п.2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою.

Крім того, слід врахувати, що Правилами, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, взагалі не визначено порядку оплати послуг з опалення МЗК споживачами, квартири яких обладнані засобами обліку теплової енергії. Рекомендації щодо застосування Методики, які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 22 лютого 2008 року № 47, також не визначають порядку розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення МЗК у разі обладнання багатоквартирного будинку загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії та часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дії Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» щодо завищення нарахування позивачу витрат теплової енергії за місця загального користування за адресою: АДРЕСА_3 за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) є неправомірними, а отже порушене право підлягає захисту у спосіб, зазначений позивачем у позовній заяві.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 289, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про визнання дій неправомірними - задовольнити.

Визнати дії Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (місце знаходження: м. Чернігів, вул. Реміснича, 55б, код підприємства 03357671) щодо завищення нарахування ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) витрат теплової енергії на опалення місць загального користування за адресою: АДРЕСА_1 за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) неправомірними.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя