Справа № 752/6946/17
Провадження № 2-367/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 березня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Глущенко А.В.,

за участю представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу № 752/6946/17 за позовом ОСОБА_2 до Обухівського міськрайонного відділу ДВС служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ТОВ «Сатурн-К», ОСОБА_4 про зняття арешту,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Обухівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області, ТОВ «Сатурн-К», ОСОБА_4, в якому просить зняти арешт накладений в межах виконавчого провадження № 33402110, на підставі виконавчого листа № 2-357/10 від 06.09.2010 року виданого Обухівським районним судом Київської області на все рухоме та нерухоме майно, що належить позивачу, зокрема на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,1 га для індивідуального садівництва, рахунки в банку - р/р НОМЕР_3, р/р НОМЕР_4, р/р НОМЕР_5, р/р НОМЕР_6, р/р НОМЕР_7, р/р НОМЕР_8 Київське ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Київ, МФО 321842, автомобіль Daewoo Lanos 2004 р.в. д.н.з. НОМЕР_1. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що державним виконавцем відділу Обухівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області винесено постанову від 13.07.2012 року про відкриття виконавчого провадження № 33402110 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-357/10 від 06.09.2010 року, виданого Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, ТОВ «Сатурн-К» боргу в розмірі 15 221 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та 152 грн. судового збору, а всього стягнуто 15499 грн. В межах вказаного виконавчого провадження накладено арешт та заборону на відчуження на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику. 29.01.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ із змінами та доповненнями) про повернення виконавчого листа та направлено стягувачеві за вих. № 788/8. Виконавчий лист з того часу повторно стягувачем не направлявся, постанова про його повернення не оскаржувалась. Заходи вжиті державним виконавцем для примусового виконання рішення, а також арешт накладений на все майно боржника не знято. Представник позивача звернувся до Обухівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області з заявою про зняття арешту від 20.02.2017 року, на що отримав письмову відповідь про відмову, тому він звернувся до суду з даним позовом.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав вказаних в позовній заяві, та просили задовольнити.

Відповідачі Обухівський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Київській області та ТОВ «Сатурн-К» в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце слухання справи повідомлялися належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направили, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_4 також в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, однак суд вважаючи причини неявки відповідача не поважними, вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача ОСОБА_4

Суд, заслухавши думку позивача та представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши докази по справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.01.2016 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Обухівського МУЮ повернуто стягувачу виконавчий документ № 2-357/10, виданий 06.09.2010 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, ТОВ «Сатурн-К» боргу в розмірі 15499 грн., у зв'язку з відсутністю майна боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу.

Відповідно до копії листа № 1451/8 від 13.03.2017 року начальника відділу Обухівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області, у них на примусовому виконанні перебував виконавчий лист № 2-357/10 від 06.09.2010 Обухівського районного суду Київської області. 13.07.2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття ВП № 33402110. 29.01.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 33402110 на підставі п. 7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 13.03.2017 року зазначений виконавчий документ до Обухівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області повторно не надходив та на примусовому виконанні не перебуває. В даному випадку підстав для знаття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини немає.

Як вбачається з Інформаційної довідки про державну реєстрацію обтяжень, 13.07.2012 року державним виконавцем у постанові про відкриття ВП № 33402110, було вирішено питання про накладення арешту на нерухоме майно боржника.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

На підставі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз'яснює п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 3.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Ураховуючи вимоги ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні та допустимі докази відповідно до вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77, 78, ч. 3 ст. 82 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з постанови від 29.01.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено. Згідно відповідей реєстраційної служби, ДЗК, майна на праві власності за боржником не зареєстровано окрім автомобіля, який перебуває у розшуку. Здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Транспортний засіб не виявлений протягом року з дня оголошення розшуку. Згідно електронної бази даних ДПІ боржником відкрито рахунки в банківських, установах, постановою державного виконавця на рахунки боржника накладено арешт, про те кошти на рахунках відсутні або рахунки закрито.

Оскільки позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що йому на праві власності належить майно, оскільки право власності на земельну ділянку було за ним зареєстровано 05.10.2016 року, а не на момент накладення арешту, доказів про наявність коштів на банківських рахунках також позивачем не надано, як і доказів того яким чином автомобіль який перебував у розшуку знов з»явився у позивача, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю, у зв'язку з їх недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 19, 78-81, 89, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст.319,321 ЦК України, ст. 48 ЗУ « Про виконавче провадження», суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Обухівського міськрайонного відділу ДВС служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ТОВ «Сатурн-К», ОСОБА_4 про зняття арешту, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення також може бути переглянуто Обухівським районним судом Київської області у випадку подання відповідачем відповідної письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: