Справа № 471/56/17-ц
Провадження №2/471/64/18
Номер рядка звіту 26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2018 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Данілової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № б/н від 09.11.2012 року на загальну суму 30597,34 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 19 квітня 2017 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області 05 грудня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Братського районного суду Миколаївської області від 19 квітня 2017 року у справі за позовною заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено. Рішення Братського районного суду Миколаївської області від 19 квітня 2017 року у справі за позовною заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було скасувано. Виконавчі листи справи № 471/56/17-ц за позовною заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відкликано.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності та пояснення по справі.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, до суду надав заперечення на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Відповідно до укладеного договору № б/н від 09.11.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/раges/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.11.2016 року має заборгованість - 30597,34 грн., яка складається з наступного: 3176,51 грн. - заборгованість за кредитом; 22587,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1433,21 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В разі порушення зобовязання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Ст.ст.526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, який складався з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг і тарифів.

Відповідач отримав платіжну картку «Універсальна», що надає доступ до кредитного рахунку з встановленим кредитним лімітом у розмірі 300 грн., з 21.05.2013 р. 400 грн., з 24.07.2013 р. 2000 грн., з 31.10.2013 р. 3300 грн., строк дії якої закінчувався 30.04.2017 року (а.с.130-134).

За користування кредитними коштами ОСОБА_1 повина була сплачувати 25% річних до 01.09.2014 року, з 01.09.2014 по 31.03.15 року 29% річних і з 01.04.2015 року - 36% річних.

Остання операція з погашення кредиту була проведена ОСОБА_1 26.05.2014 року на суму 1,28 грн.

З позовом до суду ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся 30 січня 2017 року.

Оскільки відповідач здійснив останній платіж 26.05.2014, строк дії картки закінчується 30.04.2017 року, а Банк звернувся до суду 30.01.2017 року, то строк позовної давності до платежів не збіг.

Однак, пеню слід стягнути за період з 29.02.2016 року до 30.01.2017 у розмірі 1000,00 грн.

При визначенні розміру штрафу, який підлягає сплаті, суд виходить з того, що відповідно до умов кредитування нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу пов'язано не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення понад певний строк), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За таких обставин, стягненню підлягає лише фіксована частина штрафу у розмірі 500,00 грн.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме заборгованість в розмірі 27264,13 грн., яка складається з 3176,51 грн. - заборгованість за кредитом, 22587,62 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1000,00 грн. - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована сума).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, при подачі позову позивач сплатив 1600,00 грн. судового збору. Позов підлягає задоволенню лише на 89% від заявлених вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1424 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № 3111) заборгованість за договором № б/н від 09.11.2012 року в розмірі 27264 (двадцять сім тисяч двісті шістдесят чотири) гривні 13 копійок, яка складається з 3176,51 грн. - заборгованість за кредитом, 22587,62 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1000,00 грн. - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована сума).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк витрати, понесені при сплаті судового збору в розмірі 1424 (одну тисячу чотириста двадцять чотири) гривні 00 копійок.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя ОСОБА_2