РІШЕННЯ

Іменем України

14.02.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого- судді Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

присяжних: ОСОБА_1

ОСОБА_2

з участю прокурора - Яцишин Т.М.

представника ОСОБА_3

лікаря-психіатра- Міненко С.М.

законного представника- Сукманівської А.Ф.

хворої ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні, у м. Львові, в залі суду, цивільну справу за заявою лікаря психіатра ОСОБА_5 про задоволення заяви Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про госпіталізацію до психіатричного закладу недієздатної ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» в особі лікаря - психіатра ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу недієздатної ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в примусовому порядку.

В обґрунтування своєї заяви, лікар покликається на те, що 06.02.2018 року ОСОБА_4, доставлена у приймальне відділення КЗ ЛОКПЛ у супроводі матері по направленню лікаря Перемишлянської районної поліклініки ОСОБА_6 Первинним оглядом встановлено параноїдне загострення.

Висновком від 07.02.2018 року лікарів - психіатрів четвертого відділення КЗ ЛОКПЛ , вирішено, що ОСОБА_7, потребує госпіталізації в стаціонарне відділення КЗ ЛОКПЛ в примусовому порядку у зв"язку із наявністю в неї тяжкого психічного розладу, а саме параноїдна шизофренія, безперервно- прогредієнтний тип перебігу із стабільним дефектом в емоційно- вольовій сфері. Даний розлад позбавляє хвору здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого остання виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї, оточуючих, неспроможна самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

На підставі викладених у заяві обставин та згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» лікуючий лікар просить ухвалити рішення,яким задоволити заяву та продовжити госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», заяву підтримала повністю, пояснення дала аналогічні до викладених у заяві.

Крім цього, лікуючий лікар-психіатр у судовому засіданні додатково пояснив, що хворий страждає розладом психіки, поводить себе неадекватно, що створює небезпеку для оточуючих.Проведений курс лікування значно покращив стан хворої, а тому, як на його думку, для більш повної стабілізації стану хворої достатньо буде двохмісячного лікування.

Зацікавлена особа ОСОБА_8, в судовому засіданні заяву підтримала, підтвердила фактичні обставини та просить задовольнити заяву.Додатково пояснила, що хвора є її донькою, а у останньої є своя донька, яка хворіє з дитинства на ДЦП. ОСОБА_9 доглядає внучку, ходить з нею гуляти, готує їсти та пере. Періодами негативно відноситься до доньки, не бажає слухати, а нещодавно вистрибнула з квартири у вікно. Квартира знаходиться на першому поверсі. Дочка ОСОБА_9 ходить в магазин, купляє продукти та готує їжу. Разом з тим, вона вважає її недієздатною.

Прокурор у судовому засіданні заяву про продовження госпіталізації до психіатричного закладу та лікування хворої у стаціонарному відділенні, підтримав, покликавшись на висновок спеціалістів - лікарів. Проте, висловив свою думку, що хвора є адекватною, розуміє події, доглядає за дитиною, а тому її недієздатність є сумнівною.

Хвора ОСОБА_4. в судовому засіданні зазначила, що почуває себе нормально, але не заперечує свого лікування. Просила суд звернути увагу, що сама себе обслуговує, ходить в магазин, купляє продукти, готує їжу , годує хвору дитину, пере одежу. Те, що вона вистрибнула з вікна, пояснює тим, що мама із сестрою зачинили квартиру і не випускали її на вулицю. Вони не хочуть, щоб люди бачили її стан . Все, що відбувається вона розуміє , розуміє своє захворювання, бажає пролікуватись. Має намір звернутись в суд, щоб її визнали дієздатною.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до переконання, що заява підлягає до часткового задоволення.

Так, відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому ст. 13 цього Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених ст.ст. 29, 55 Конституції України, і після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу суд має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Судом встановлено, що 06.02.2018 року ОСОБА_4, доставлена у приймальне відділення КЗ ЛОКПЛ у супроводі матері по направленню лікаря Перемишлянської районної поліклініки ОСОБА_6

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 23.08.2013 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано недієздатною та призначено їй опікуна - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Первинним оглядом особи у приймальному відділенні від 06.02.2018 року встановлено попередній діагноз - параноїдне загострення.

Висновком від 07.02.2018 року лікарів - психіатрів четвертого відділення КЗ ЛОКПЛ , вирішено, що ОСОБА_7, потребує госпіталізації в стаціонарне відділення КЗ ЛОКПЛ в примусовому порядку у зв"язку із наявністю в неї тяжкого психічного розладу, а саме параноїдна шизофренія, безперервно- прогредієнтний тип перебігу із стабільним дефектом в емоційно- вольовій сфері. Даний розлад позбавляє хвору здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого остання виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї, оточуючих, неспроможний самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 01.06.2016 року №2-рп/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозв»язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Клопотання про припинення госпіталізації в примусовому порядку можуть направлятися до суду особою, яку було госпіталізовано в примусовому порядку, або її законним представником через кожні 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про продовження такої госпіталізації .

Враховуючи вищенаведені обставини та власне переконання, що ґрунтується на безпосередньому вивченні поведінки особи, суд приходить до переконання, що заява підлягає до часткового задоволення, а відтак ОСОБА_4 слід продовжити лікування в в примусовому порядку до 2 ( двох) місяців.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 258,259, 263-265, 339-342 ЦПК України, ст. 13,14,22 Закону України «Про психіатричнудопомогу», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву лікаря психіатра Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_5 про госпіталізацію до психіатричного закладу недієздатної ОСОБА_4, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в примусовому порядку, задоволити частково.

Продовжити лікування у Комунальному закладі «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» у примусовому порядку недієздатної хворої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в примусовому порядку до 2 ( двох) місяців, тобто до 06 квітня 2018 року з проведенням чергового комісійного обстеження.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд, що ухвалив рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя В. Кузь

Присяжні:

ОСОБА_1

ОСОБА_2