Справа № 351/1818/17
Номер провадження №2/351/82/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - Калиновського М.М.,

з участю секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, свої позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2008 р. Після реєстрації шлюбу, зареєструвала відповідача у належному їй житловому будинку по АДРЕСА_1. Рішенням Снятинського районного суду від 24.04.2014 р. шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач вибув з належного позивачці будинку, вже більше трьох років не проживає в будинку останньої, однак добровільно знятись з реєстрації не бажає, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом.

Позивачка позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві, про що подала до суду заяву.

Відповідач проти позову не заперечує, просив справу розглядати за його відсутності про що подав до суду заяву.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань:

З акту обстеження факту проживання ОСОБА_2, слідує, що останній зареєстрований але фактично непроживає в житловому будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, близько останніх трьох років.

З рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 24.04.2014 р. слідує, що шлюб між сторонами розірвано.

З державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_1

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.08.2015 р. слідує, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р. є її онука ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якої вони є.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у належному позивачу житловому будинку понад 1 рік, тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання у цьому будинку.

На підставі ст.319, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням (будинком) за адресою АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.