Дата документу 12.12.2018
Справа № 334/9055/18
Провадження № 2-н/334/625/18
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12 грудня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши заяву Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2018 року КП «Запоріжремсервіс» ЗМР звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.11.2017 року по 01.11.2018 року у розмірі 2433,44 грн.

Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщозаявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно письмових матеріалів, ОСОБА_1 є співвласником багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно Договору № 457-УБ про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного 06.09.2017 року між співвласниками вищевказаного будинку (замовник) та КП «Запоріжремсервіс» ЗМР (управитель) на кожного співвласника покладено обов'язок оплачувати грошові кошти за надані управителем послуги.

Боржниця належним чином обов'язок по оплаті поточних рахунків не виконувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість за отримані послуги.

Положеннями п.4,5 ч.2, п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України передбачено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника та обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так заявник в резолютивній частині заяви просить стягнути заборгованість зі ОСОБА_1 в розмірі 2433,44 грн., що складається з загальної заборгованості за період з 01.11.2017 року по 01.11.2018 року у розмірі 2297,16 грн., а також 3% річних у розмірі 33,27 грн., інфляційні витрати у розмірі 103,01 грн. Додатково просить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 176,20 грн.

Але в описовій частині заяви зазначено, що боржником є співвласник багатоквартирного будинку АДРЕСА_3, ОСОБА_2), якому було надано послугу з управління багатоквартирним будинком у період з 01.11.2017 року по 01.11.2018 року на суму 3407,78 грн., та боржником за вказаний період було сплачено кошти за отримані послуги у розмірі 1830,09 грн., тобто заборгованість боржника за надані послуги за вищевказаний період становить 1577,69 грн., витрати від інфляції - 103,01 грн. 3% річних від простроченої суми - 33,27 грн.

Положеннями ст.77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Серед долучених до заяви документів, відсутній розрахунок витрат від інфляції та 3% річних від заборгованості, яка виникла саме за ОСОБА_1, а долучений до матеріалів заяви розрахунок заборгованості ОСОБА_2, який мешкає у АДРЕСА_3, суд на підставі ст. 77 ЦПК України, вважає неналежним доказом.

Ознайомившись з матеріалами заяви, суддя дійшов висновку, що заявнику слід відмовити у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 цього Кодексу.

Таким чином, заява Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, оскільки вимогу про стягнення заборгованості заявлено до боржниці, а суми, які підлягають стягненню розраховано з врахуванням боргу ОСОБА_2, який є мешканцем квартири АДРЕСА_4.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.