РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Перун А.М.,

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення з незаконної займаної квартири №20 у буд.18/2 по вул.Львівське шосе, м.Хмельницький, з підстав порушення правил співжиття, здійснення погроз фізичною розправою. Відповідач не здійснює утримання квартири. Вказані дії відповідача унеможливлюють спільне проживання сторін у вказаній квартирі. Позивач зверталась до правоохоронних органів внаслідок неправомірних дій відповідача. З відповідачем здійснювались профілактичні бесіди, щодо нього складено адміністративний протокол за ст..173-2 КУпАП за вчинення насильства в сімї, справу направлено до суду. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 21 червня 2018 року по справі №686/9758/18 відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Поведінка відповідача порушує право позивача на спокійне життя, завдає моральних страждань та негативно впливає на позивача, що і стало причиною звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволені, обґрунтовуючи аргументами викладеними в позові. Відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволені. Відзив на позов не подав, доказів не представив. Заперечив під ставність вимог позивача, оскільки він не порушує права та законні інтереси позивача, правила співжиття. Поведінка позивача носить провокуючий, конфліктний характер. ОСОБА_3 як співвласник квартири та батько відповідача по справі був залучений як третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача, позов заперечив, погодився з аргументами відповідача. Підтвердив, що відповідач проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації. Відповідача вселено зі згоди позивача. Позивачем не спростовано дане твердження. Просив відмовити у задоволені позову.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов не підлягаючим задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири №20 за адресою м.Хмельницький, вул..Львівське шосе 18/2 на праві спільної часткової власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.12.2002 року. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Приватизація на дату судового розгляду не оскаржена.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.(ст.358 ЦК).Між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не досягнуто згоди щодо порядку володіння та користування квартирою 20 у буд.18/2 по вул.Львівське шосе, м.Хмельницький.

ОСОБА_2 не зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Адреса реєстрації ОСОБА_2П. Хмельницький район с.Малашівці, вул.Гагаріна 47, що підтверджується довідкою УДМС України в Хмельницькій області.

Відповідач фактично проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_2 проживав в даній квартирі зі згоди співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_3, що підтверджується поясненнями сторін.

З пояснень сторін, утримання квартири здійснюється ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Між позивачем та відповідачем склались неприязні стосунки, що мало наслідком звернення позивача до правоохоронних органів.

21 червня 2108 року щодо ОСОБА_2 оформлено постанову, за якою останнього визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1. ст..173-2 КУпАП та звільнено від відповідальності у звязку з малозначимістю вчиненого. Протокол оформлено за результатами конфлікту ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позивач також зверталась до правоохоронних органів в 2014 році внаслідок конфліктів з ОСОБА_2

За висновком ОСОБА_6 ПЗВМ ХМВ УМВС України у Хмельницькій області від 28.11.2014 року за результатами звернення ОСОБА_1 у звязку з конфліктом з ОСОБА_2 винесено протокол офіційного застереження протиправної поведінки ОСОБА_2; порушення громадського порядку не встановлено.

За висновком ОСОБА_6 ПЗВМ ХМВ УМВС України у Хмельницькій області від 09.08.2014 року вирішено притягнути до адміністративної відповідальності за ст..173-2 КУпАП ОСОБА_1, ОСОБА_2 Доказів притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності суду не представлено.

За висновком ОСОБА_6 ПЗВМ ХМВ УМВС України у Хмельницькій області від 16.02.2014 року за результатами звернення ОСОБА_1 у звязку з конфліктом з ОСОБА_2, встановлено грубого порушення громадського порядку виявлено не було.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Громадяни, які мають у приватній власності будинок(частину будинку), квартиру, користуються ним(нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд(ст.150 ЖК).

Наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку(квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку(квартири) і всіх членів сімї, які проживають з наймачем.(ст..161 ЖК)

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК Української РСР, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно зі ст.157ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Право вимагати у судовому порядку виселення членів сім'ї, у тому числі колишніх, власник жилого будинку (квартири) має відповідно до ст. 157 ЖК України, але за наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу, зокрема, якщо вони систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними.

Тобто для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу маються на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Оцінюючи надані докази, суд встановив, що обставини, які в них викладені, свідчать про конфліктні стосунки між позивачем та відповідачем, але в той же час, суд виключає наявність такої умови для застосування до відповідача ст. 116 ЖК України, як систематичність порушення відповідачем правил спільного проживання у квартирі, що належить позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_3. Позивачем не доведено систематичність вчинення порушення правил співжиття протягом року відповідачем по справі, не представлено доказів вжиття заходів попередження чи громадського впливу. В 2014 році здійснено одне офіційне застереження. В 2018 році оформлено постанову про притягнення відповідача до відповідальності ч.1. ст..173-2 КУпАП та звільнено від відповідальності у звязку з малозначимістю вчиненого.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що підстав для задоволення позову про виселення без надання іншого жилого приміщення немає .

Керуючись ст.ст.317,358, 391 ЦК України,ст.ст. 64,116,150,157,161 ЖК України, ст.ст. 4,5, 12, 81, 141, 258, 259, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про виселення з квартири №20 у буд.18/2 по вул.Львівське шосе, м.Хмельницький

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1.

Відповідач:Куліш ОСОБА_7, АДРЕСА_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4.

Третя особа: ОСОБА_3., АДРЕСА_1.

Повний текст рішення виготовлено 22 грудня 2018 року.

Головуючий суддя: З.А.Чевилюк