Провадження № 2-п/127/37/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2018 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді: Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Бедрак М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2017 року,
Заява мотивована тим, в середині березня 2018 року заявник дізналась, що на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2017 року накладено арешт на все її майно. Про існування такого розгляду справи заявнику взагалі не було відомо, жодних повісток не отримувала, а відтак заявник була позбавлена права надати пояснення по суті. Підпис на рекомендованому повідомленні належить не їй. Окрім того, заявник повністю заперечує щодо вимог Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оскільки ніяких коштів на утримання дитини від ОСОБА_2 не отримувала. Розрахунок, наданий державним виконавцем, не дає підстави вважати про відсутність заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів.
В судовому засіданні заявник підтримала вимоги, аргументуючи мотивами, викладеними в заяві, та просила їх задовольнити.
Представник позивача заперечував щодо задоволення заяви і просив відмовити в перегляді заочного рішення.
По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Оскільки, повідомлення про виклик в суд відповідачу направлялись за адресою її реєстрації у встановленому законом порядку, та в матеріалах справи містяться поштові повідомлення із відміткою про отримання, вважається, що особа належним чином повідомлена.
Заочне рішення по даній цивільній справі було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням, як те передбачено ст. 283 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Розглянувши заяву відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до переконання в тому, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Умови ухвалення заочного рішення, зазначені у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, яка передбачає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, судом дотримані.
Враховуючи думку представника позивача, керуючись ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд цивільної справи за позовом Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ Замостянської державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів.
На адресу суду не надходило заяв від відповідача про неможливість прибути в судові засідання з будь-яких поважних причин. Посилання відповідача у заяві про перегляд заочного рішення як на поважність причин неявки в судове засідання відповідача у звязку з необізнаністю про розгляд даної справи, суд вважає необґрунтованим, оскільки повідомлення було отримано заявником 23.01.2017 року, про що значиться її підпис на поштовому повідомленні.
Також, відповідач не була позбавлена можливості надати заяву про розгляд справи у її відсутність чи надати докази поважності причин неявки в судове засідання.
Явка сторони в судове засідання є субєктивним процесуальним правом, і як кожне субєктивне право це гарантовані законом вид і міра можливої або дозволеної поведінки особи і реалізація субєктивного права залежить від розсуду, бажання і волі уповноваженої особи.
Не зявившись в судове засідання, відповідач добровільно обмежила себе у використанні передбаченими процесуальними правами на надання суду доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову, добровільно виключила свою особисту участь в дослідження доказів у судовому засіданні.
В заяві про перегляд заочного рішення відповідач не зазначила докази в розумінні ст.ст. 76,77 ЦПК України, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи і не надала такі докази суду.
Під час ухвалення судом заочного рішення 15.03.2017 року судом було повно і всебічного досліджено усі наявні у справі докази.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається, згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України.
Наведене вище переконує суд у відсутності сукупності підстав, чітко визначених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, для перегляду заочного рішення.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 3 та ч. 4 ст. 13 ЦК України, ч. 1 ст. 44, ст.ст. 76-80, 280, 283, 287, 288 ЦПК України, суд,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 24.07.2018 року.

Суддя О.О. Жмудь