РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1418/18

17 липня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

заявника - ОСОБА_1

заінтересованої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження у залі судових засідань Костопільського районного суду Рівненської області справу №564/1418/18 за заявою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), заінтересована особа Малолюбашанська сільська рада Костопільського району Рівненської області (с.Мала Любаша Костопільського району Рівненської області, вул.Соборна 10), про встановлення факту проживання однією сім'єю

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, заінтересована особа Малолюбашанська сільська рада Костопільського району Рівненської області.

Свою заяву мотивує тим, що заявник разом із ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, почав проживати однією сім'єю приблизно з червня 2008 року, коли ОСОБА_2 захворів та не міг самостійно здійснювати за собою догляд. Заявник вважає себе спадкоємцем четвертої черги, оскільки спадкодавець на день смерті був самотнім чоловіком, за яким він здійснював постійний догляд, як за членом сім'ї, допомагав йому у побуті, купував ліки. Таким чином, вважає, що у нього та спадкодавця фактично існував спільний побут, бюджет, взаємні права та обов'язки. Встановлення факту необхідне заявнику для прийняття спадщини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 подану заяву підтримав у повному обсязі.

Заінтересована особа не забезпечила явку представника у судове засідання. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином. Від Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області на адресу суду надійшов лист в якому рада зазначає, що не заперечує щодо розгляду поданої заяви та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника ради.

Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 надала суду показання про те, що ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_2 та здійснював за ним догляд. Однак, пояснити які існували між ними відносини, взаємні права та обов'язки - не змогла.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 надала суду показання про те, що ОСОБА_1 відвідував ОСОБА_2 та допомагав йому у веденні господарства. Згідно її показань, ОСОБА_1 домовився з ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 буде здійснювати догляд за ОСОБА_2, а після його смерті успадкує майно ОСОБА_2 ОСОБА_1 проживав разом із ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 2008 року.

Згідно повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, про що виконавчим комітетом Тучинської сільської ради Гощанського району Рівненської області 13.08.2015 зроблено відповідний актовий запис за №16.

Згідно листа №1952 від 08.10.2015 виданого Малолюбашанською сільською радою Костопільського району Рівненської області, згідно по господарської книги №7 особовий рахунок НОМЕР_2 будинок АДРЕСА_1 рахується за померлим ОСОБА_2.

Згідно заяви ОСОБА_5 від 19.10.2015, вона доводить до відома, що спадщину після смерті батька, ОСОБА_2, 1934 року народження, вона не прийняла та за поновленням пропущеного строку звертатись не буде. Не заперечує щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я ОСОБА_6, який є сином померлого ОСОБА_2. Вказану заяву суд не приймає як доказ за неналежністю.

Згідно заяви ОСОБА_6 поданої 04.06.2018 до приватного нотаріуса Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області, він повідомив, що спадщину після смерті батька не прийняв та за поновленням пропущеного строку звертатись не буде. Не заперечує проти оформлення спадщини після смерті батька, ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 рок у народження. Вказану заяву суд також не приймає як доказ за неналежністю, оскільки ОСОБА_6 спадщину не приймав, заяви про відмову від спадщини у визначений законом строк не подав, крім того, згідно вимог ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом може відмовитись від прийняття спадщини лише на користь іншого спадкоємця, яким заявник не являється.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним правовідносинам, судом враховується наступне.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як було зазначено вище, встановлення факту проживання однією сім'єю заявнику необхідне для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Водночас, відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно долученої до заяви копії паспорта серії НОМЕР_3 виданого 26.06.1996 Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ОСОБА_1 15.10.2009 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3. В подальшому, 13.10.2010 знятий з реєстрації за вказаною адресою та 14.01.2011 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.

Як було зазначено вище, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що він проживав з ОСОБА_2 однією сім'єю за адресою АДРЕСА_2.

За результатами судового розгляду суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживали разом, оскільки не були зареєстрованими за однією адресою та не могли проживати однією сім'єю у розумінні статті 3 Сімейного кодексу України, а підтримання інших особистих відносин між ними не породжує право ОСОБА_1 на майно спадкодавця.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.06.2018 по справі №640/17297/15-ц.

Із показань свідка ОСОБА_4 вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існували відносини з довічного утримання, а не сімейні відносини.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 273, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Малолюбашанська сільська рада Костопільського району Рівненської області, про встановлення факту проживання однією сім'єю - залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 17.07.2018.

СуддяВ. В. Левчук