Провадження № 2/761/1468/2018
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Грицик В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист авторських прав, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена заява представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 про стягнення судових витрат по справі, в якій заявник просить: ухвалити додаткове рішення та стягнути на користь позивача, понесені витрати на правову допомогу.

В судове засідання заявник не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Інші сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Так як неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, суд продовжив судове засідання у відсутність сторін.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо - судом не вирішено питання про судові витрати.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даної заяви та ухваленні додаткового рішення, за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 06 листопада 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист авторських прав.

В позовних вимогах позивач просить: захистити порушені відповідачем авторські права позивача на твори образотворчого мистецтва картини: «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_3» шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суму компенсації в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, що становить 96 000,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму компенсації в розмірі 37 230 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 та ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. До витрат, пов'язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з п.47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення під 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

В постанові від 01 жовтня 2002 року по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 37 ЦПК України, а також вимог ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок сплати та вартість наданих послуг адвокатом, визначається саме на підставі умов договору про надання правової допомоги.

Заявником було надано детальний опис робіт з наданих послуг від 27.09.2017 року та акт виконаних робіт від 30.10.2018 року та додаткову угоду про надання професійної правничої допомоги від 30.10.2018 року.

Як вбачається з детального опису робіт, правнича допомога позивачці надавалась адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_5, при цьому гонорар адвоката та інша вартість наданих послуг, визначається в додатковому договорі, що суперечить вимогам ЦПК України, так як обов'язковою умовою визначення вартості суми які підлягають сплату є саме договір про надання правової допомоги, який суду не був наданий взагалі. Крім того, як зазначено в детальному описі наданих послуг, правову допомогу позивачці надавав також і адвокат ОСОБА_5, проте в матеріалах справи містяться ордер про надання правової допомоги та свідоцтво адвоката ОСОБА_2.

При цьому, в супереч ст. 141 ЦПК України суду не надано детальний розрахунок наданих послуг, а тому суд не має змоги встановити чи є визначений адвокатом розмір витрат на оплату послуг співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи - як це передбачено ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Таким чином, оскільки судом не встановлено передбачених законом підстав, за наявності яких суд може ухвалити додаткове рішення, зокрема, суду не надано основного договору про надання правової допомоги позивачу, за яким визначаються всі умови надання професійної правничої допомоги, при цьому, додатковий договір, наданий стороною позивача не є належним доказом, який би свідчив, що його сторонами було виконано всі умови основного договору та сума гонорару адвоката є такою, що дійсно підлягає стягненню, суд вважає за необхідне відмовити представнику позивача в ухваленні додаткового рішення у даній справі, оскільки його вимоги не ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 259-261, 270, 353-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист авторських прав.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя: Н.Г.Притула