ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року

Справа № 646/12020/13-ц (категорія: інші)

Провадження № 22ц/818/558/18

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2018 року у складі судді Єжова В.А.

у цивільній справі № 646/12020/17 за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2

про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

встановив:

12.07.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою та просив замінити у виконавчому провадженні № 43599580 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 646/12020/13-ц, про його вселення в квартиру №1 житлового будинку №3 по провулку Макіївському у м.Харкові боржника ОСОБА_4 на ОСОБА_2, вказуючи, що договір довічного утримання від 01.11.2016 року, який відповідач у ОСОБА_5, тобто первісний боржник, укладала з ОСОБА_4 і який був підставою для заміни ухвалою суду від 22.05.2017 року боржника ОСОБА_5 на ОСОБА_4, розірвано за відповідним договором від 14 травня 2018 року.

17 травня 2018 року ОСОБА_5 продала свою квартиру АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_2

Оскільки право власності на квартиру, до якої він повинен бути вселений за рішенням суду ще чотири роки тому, перейшло до іншої особи, він звертається до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження йому необхідно для реалізації своїх громадянських, конституційних прав на житло.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2018 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Суд вирішив замінити вибулу сторону у виконавчому провадженні №43599580 з примусового виконання виконавчого листа по справі №646/12020/13-ц, про вселення ОСОБА_3 у квартиру №1 житлового будинку №3 по провулку Макіївському у м.Харкові, з ОСОБА_4 на ОСОБА_2, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2просить ухвалу суду від 07.08.2018 року скасувати і відмовити у задоволені заяви ОСОБА_3 у повному обсязі.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_2 вказує, що задовольняючи заяву, суд першої інстанції помилково вважав, що вона, як покупець спірної квартири є правонаступником ОСОБА_5, яка передала за відповідним договором належну їй власність із відповідним обтяженням, яке вона прийняла на себе. Вважає, що до неї, як покупця квартири та її нового власника, не переходив обовязок виконувати рішення суду про вселення ОСОБА_3, так як вона купувала квартиру без нього і ніяких зобовязань щодо забезпечення ОСОБА_3 житлом вона не має. Стверджує, що встановлене рішенням суду від 27.03.2014 року право користування житловим приміщенням виникло у ОСОБА_3 виключено у зв'язку з перебуванням його в сімейних відносинах з ОСОБА_5 При цьому, вона жодним чином не була позбавлена права розпоряджатися власним майном на свій розсуд в тому числі шляхом його відчуження, про що прямо вказано в самому рішенні суду по справі №646/12020/13-ц від 27.03.2014 року. Але право користування члена сім'ї власника житла нерозривно пов'язане з правом власності цієї особи на відповідне житло і має виключно індивідуальний характер, у зв'язку з чим правовідносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не можуть стати підставою для виникнення у третіх осіб будь-яких обов'язків щодо цих індивідуальних та похідних від сімейних, правовідносин. Визнання судом першої інстанції її стороною виконавчого провадження безпідставно порушує та обмежує її права володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, встановлені ст.319 ЦК України.

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку, щодо задоволення заяви про заміну вибулої сторони виконавчого провадження, оскільки він у законному порядку набув право на проживання у житловому будинку, постійно в ньому проживав та був неправомірно позбавлений права користування квартирою, крім того, він був вселений судом до спірної квартири після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 та не був визнаний особою, що втратила право користування квартирою.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не зявилася, про причину неявки не повідомила.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_6 апеляційну скаргу під тримав і просив задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

ОСОБА_3 і його представник адвокат ОСОБА_7 апеляційну скаргу не визнали і просили відмовити у її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи її постановленою у відповідності із законом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, а учасниками справи не оспорюється, що на виконання рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 25.03.2014, яке набрало законної сили з урахуванням змін, внесених рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30.04.2014, судом було видано виконавчий лист про вселення ОСОБА_3 за місцем проживання ОСОБА_5 у квартиру №1 житлового будинку №3 по вулиці Макіївська в м.Хакрові, власником якої є відповідач ОСОБА_5

02.06.2014 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Червонозаводського районного суду м.Харкова по справі за № 646/12020/13-ц про вселення ОСОБА_3 у квартиру №1 житлового будинку №3 по провулку Макіївському у м.Харкові.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22.05.2017 зроблена заміна вибулої сторони у виконавчому провадженні № 43599580 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 646/12020/13-ц, про вселення ОСОБА_3 за місцем проживання ОСОБА_5 у квартиру №1 житлового будинку №3 по провулку Макіївському у м.Харкові, з ОСОБА_5 на ОСОБА_4

Новий власник ОСОБА_4 відмовилась надати заявникові безперешкодного доступу до квартири, не зявлялась за викликами судового виконавцю, не надавала можливості за своєю відсутністю виконати рішення суду про вселення.

Під час дії договору довічного утримання ОСОБА_4 звернулась до Червонозаводського районного суду м.Харкова із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Рішенням від 11.12.2017 суд відмовив ОСОБА_4 у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25.04.2018 рішення районного суду залишено без змін.

14.05.2018 ОСОБА_5 розірвала у нотаріальному порядку договір довічного утримання із ОСОБА_4

Як поновлений власник 40/100 частин житлового будинку - квартири АДРЕСА_2, ОСОБА_5 17.05.2018 продала належну їй частину житлового приміщення ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8, реєстраційний №1707, номер запису про право власності 26193569.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про заміну у виконавчому провадженні боржника ОСОБА_4 на ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_4 право власності на квартиру №1 житлового будинку №3 по провулку Макіївському у м.Харкові втратила у звязку з розірванням договору довічного утримання, рішення суду про вселення ОСОБА_3 з 2014 року не виконано, а новим власником житлового приміщення, в яке має бути здійснено вселення ОСОБА_3, згідно договору купівлі-продажу від 17.05.2018 року, є ОСОБА_2, а відтак є новим боржником у виконавчому провадженні у звязку з вибуттям попереднього.

Стягувач ОСОБА_3 з 13.07.2006 постійно зареєстрований за адресою зазначеної квартири, в законному порядку набув право на проживання у квартирі, постійно у ній проживав та був неправомірно позбавлений права користування квартирою, яке поновлено рішенням про його вселення до спірної квартири.

Також суд виходив з того, що покупець спірної квартири ОСОБА_2 є процесуальним правонаступником боржника у виконавчому провадженні, оскільки прийняла на себе усі права і обовязки попереднього власника 40/100 частини житлового будинку за №3 по провулку Макіївському у м.Харкові тобто квартири за№1 в яку за рішенням суду має бути вселений ОСОБА_3

Суд обґрунтовано відхилив доводи ОСОБА_2 в частині посилань на відсутність будь-яких зобовязань, оскільки до неї, як нового власника, перейшли не тільки права, але і обовязки, в тому числі і попереднього власника квартири у виконавчому провадженні.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не свідчать про наявність підстав для скасування чи зміни ухвали суду від 07.08.2018 року, яка постановлена у відповідності із законом.

Набуваючи за договором купівлі-продажу від 7.05.2018 року право власності на квартиру АДРЕСА_3, ОСОБА_2 не могла не знати, за умови сумлінного здійснення прав та обовязків покупця, про існування права ОСОБА_3 на проживання в цій квартирі та про невиконане рішення суду про вселення ОСОБА_3

Інші доводи ОСОБА_2 на правильність висновків суду не випливають.

Керуючись, ст.ст. 367, 368, ст. 371, ст. 372, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2018 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : І.В. Бурлака

ОСОБА_9