Єдиний унікальний номер 236/3334/17 Номер провадження 22-ц/775/179/2018
Головуючий у 1-ій інстанції Саржевська І.В.
Доповідач Азевич В.Б.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Агєєва О.В. Корчистої О.І.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 29 листопада 2017 року (суддя Саржевська І.В., постановлена в приміщенні суду в м. Слов'янську Донецької області) у справі № 236/3334/17 про повернення позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою від 29 листопада 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» повернув позивачу у зв'язку із непідсудністю справи.

Не погоджуючись з ухвалою суду позивач ПАТ «Укрсоцбанк» подало на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, що дає право позивачу звернутись з позовом саме до Краснолиманського міського суду Донецької області, оскільки, як зазначив позивач у позовній заяві, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014р. № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», справи, в даному випадку, Петровського районного суду міста Донецька, розглядає Краснолиманський міський суд Донецької області.

Відповідно до частини 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із пунктами 1, 4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Суд першої інстанції дійшов висновку про непідсудність позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором саме Краснолиманському міському суду Донецької області.

Проте, суд першої інстанції постановив таку ухвалу внаслідок порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до частини 1 ст. 109 ЦПК України, в редакції на час подання позовної заяви, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Частиною 9 ст. 110 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду та постановлення оскаржуваної ухвали, передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

В частині 1 ст. 113 ЦПК України, в редакції на час подання позовної заяви та постановлення оскаржуваної ухвали, зазначено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Аналогічні положення містить ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, яка вступила в силу 15 грудня 2017 року, зокрема, частина 1 ст. 27, частини 9, 15 ст. 28 ЦПК України.

Стаття 29 ЦК України визначає місце проживання фізичної особи як житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Згідно із частинами 1, 10, 20 ст. 6 зазначеного Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов'язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов'язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Тобто, в даному випадку, позивач має право звернутися до суду за місцем проживання або місцезнаходження одного з відповідачів.

Згідно з Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року Краснолиманському міському суду Донецької області визначено територіальну підсудність Петровського району м. Донецька.

В позовній заяві ПАТ «Укрсоцбанк» зазначив останнє відоме зареєстроване місце проживання одного з відповідачів ОСОБА_3 - АДРЕСА_1, що відноситься до Петровського району м. Донецька.

Будь-які відомості щодо зміни ОСОБА_3 свого зареєстрованого місця проживання матеріали справи не містять. В листі Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради від 28.11.2017р. № 07вх-3432-4/1 зазначено, що згідно даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб - громадянка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1 в УСЗН Лиманської міської ради як внутрішньо переміщена особа із зони проведення АТО на обліку не перебуває.

Отже, наявні в матеріалах справи відомості не давали підстав для повернення позовної заяви позивачеві у зв'язку з порушенням правил підсудності, тому висновок суду першої інстанції про те, що справа не підсудна Краснолиманському міському суду Донецької області, є неправильним. Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, тому відповідно до пункту 4 ст. 379 ЦПК України ухвала суду про повернення позовної заяви позивачеві підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 29 листопада 2017 року про повернення позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати.

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.Б. Азевич

Судді: О.В. Агєєв

О.І. Корчиста