Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.18 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд у складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

при секретарі судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просить встановити факт його навчання в Лисичанському середньому професійно-технічному училищі №2 на посаді електрослюсар підземний (з умінням виконувати роботу машиніста гірничовиймальних машин)з 01.09.1983 р. по 26.11.1986 р.

Заявник у судове засідання не зявився, справу просив розглядати за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, про що надав відповідну письмову заяву.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням УПФ України в м Лисичанську від 16 серпня 2018 р. №1876 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на підставі п. 2.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за відсутністю необхідного страхового стажу на день звернення.

У страховий стаж позивача не був зарахований період навчання в професійно-технічному училищі №2 з 1 вересня 1983 р. до 3 січня 1987 р., так як час навчання частково збігається з часом проходження позивачем військової служби.

Згідно ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період навчання в училищі повинен зараховуватися до трудового стажу при оформленні пенсії. Відповідно до п. 8 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 р №637, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально- виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами і, які видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. Якщо такі відомості відсутні в документах, тоді для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки - за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Довідка про період навчання видає навчальний заклад, а в разі його ліквідації - правонаступник. У зв'язку з реорганізацією системи професійно-технічної освіти в Луганській області, на підставі наказу № 241 Ворошиловградського обласного управління від 7 серпня 1986 р. «Про закриття Лисичанського СПТУ №54», де позивач навчався за фахом електрослюсаря підземного з 1 вересня 1983 р., вся група учнів, в тому числі і позивач, були переведені в СПТУ №2 з 1 вересня 1986 р.

Архіви та інші документи, які повинні бути передані з СПТУ №54 в СПТУ №2, не збереглися, що підтверджується архівною довідкою правонаступника Привільського професійного ліцею від 10 серпня 2018 р. №113.

Запис в трудовій книжці позивача про навчання в ПТУ №2 з 1 вересня 1983 р. до 3 січня 1987 р. не відповідає дійсності в частині дати закінчення навчання. Пояснюється це тим, що після ліквідації СПТУ №54 і його переводу в СПТУ №2 позивач через два місяці, тобто з 27 листопада 1986 р. був призваний на службу до лав Радянської армії і був звільнений в запас 26 грудня 1988 р. Диплом Д №237186 ??про закінчення навчання в ПТУ №2 датований 3 січня 1987 р., який позивач отримав вже після проходження служби. Дату заповнення зазначеного документа про освіту та професії «електрослюсаря підземного» не можна розцінювати як час закінчення навчання в ПТУ №2. Фактично позивач завершив навчання в ПТУ №2 26 листопада 1986 р.

Наступні записи в трудовій книжці свідчать про те, що після дворічної служби в армії, з 27 листопада 1986 р. по 26 грудня 1988 р., позивач через два місяці був прийнятий на роботу у вугільну промисловість, де працював за своєю спеціальністю електрослюсар підземний. Згідно з наказом №19 від 15 квітня 2009 р. «за результатами атестації робочих місць професія електрослюсаря підземного дає право на пільгове пенсійне забезпечення», чим позивач не може скористатися через відсутність достатнього страхового стажу для нарахування пенсії.

Встановлення факту, що має юридичне значення, заявнику необхідно для оформлення та нарахування пенсії.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 315, 319 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт навчання в Лисичанському середньому професійно-технічному училищі №2 на посаді електрослюсар підземний (з умінням виконувати роботу машиніста гірничовиймальних машин)з 01 вересня 1983 р. по 26 листопада 1986 р.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: