Справа №672/149/18
Провадження №2/672/151/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року м.Городок

Городоцький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючоїсудді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання Жиловської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Городоцької міської ради Городоцького району Хмельницької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 26.01.2010 року помер дідусь позивачки ОСОБА_4. Являючись спадкоємцем за заповітом після смерті останнього, у встановлений законом строк позивач не звернулася з заявою про прийняття спадщини після його смерті у звязку з хворобою малолітніх дітей. Тому просив визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

В судове засідання позивач, її представник не зявилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав .

Представник Городоцької міської ради Городоцького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_3, її представник, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, представник третьої особи подав письмові пояснення, в яких проти задоволення позову заперечив, так як вказані ОСОБА_2 причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не є поважними.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що 26.01.2010 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть останнього від 02.02.2010 року. Після його смерті відкрилась спадщина.

Як видно з копії спадкової справи №32/2017 року, заведеної після смерті ОСОБА_4, наданої другою Хмельницькою державною нотаріальною конторою, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповів дочці ОСОБА_3, сину ОСОБА_5, онучці ОСОБА_6 З даної копії спадкової справи також вбачається, що вказані спадкоємці за заповітом, а також у відповідності до ч.2 ст. 1223 ЦК України спадкоємці за законом спадщину після смерті ОСОБА_4 у визначеному законом порядку не прийняли.

При зверненні до нотаріуса позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, що підтверджується постановою державного нотаріуса другої Хмельницької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.12.2017 р.

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, представник позивача вказував, що ОСОБА_2 пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, оскільки перебувала на стаціонарному лікуванні у звязку хворобою малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2

З врахуванням вимог щодо належності та допустимості доказів, суд вважає, що позивачкою доведено перебування на стаціонарному лікуванні разом із малолітніми дітьми з 12.07.10 р. по 28.07.10 р. Так, ОСОБА_7 перебував у вказаний період на стаціонарному лікуванні з діагнозом: ГРВІ, гострий ларинготрахеїт, ОСОБА_8, з діагнозом: ГРВІ, гострий назофарингіт.

Вказані обставини підтверджуються дублікатом рішення ЛКК Городоцького районного центру первинної медико-санітарної допомоги № 22/2 від 01.02.2018 року, медичними картами стаціонарного хворого ОСОБА_8 № 3593/321 та ОСОБА_7 № 3592/322.

Суд вважає, що таку причину пропуску ОСОБА_2 встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 слід визнати поважною.

При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Згідно розяснень, що викладені в абз.6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У 1997 році Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, у звязку з чим взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції .

Ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Принцип «пропорційності» тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Отже, з урахуванням того, що інші спадкоємці за заповітом спадщину після смерті ОСОБА_5М не прийняли у визначеному законом порядку, виходячи із принципу пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивачки в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд прийшов до висновку про можливість визначення ОСОБА_2 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 терміном у два місяці після набрання рішенням законної сили.

Суд не може визнати обгрунтованими доводи представника третьої особи, що вказані позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не повязані з обєктивними, непереборними , істотними труднощами для неї. Так, право дітей на те, щоб батьки знаходились біля них без обмежень є ключовою частиною лікування дітей і закріплено в Європейській хартії прав дітей, які перебувають у лікарнях. Це етична норма, на яку орієнтується національна система охорони здоровя, виконуючи Конвенцію про права дитини. Вказане право дитини визначено і ст.. 64 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоровя». Враховуючи вік дітей, доводи представника третьої особи про можливість знаходження з малолітніми дітьми позивачки інших осіб суд не може визнати переконливими.

Крім того, доводи представника третьої особи про фальсифікацію позивачкою рішення від 01.02.2018 р. № 22/2 Городоцького районного центру первинної медико-санітарної допомоги не є підставними, оскільки будь-яких доказів, в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, на підтвердження цього ним не надано. Натомість обставини, викладені в даній довідці підтверджені формами первинної облікової документації медичними картами стаціонарного хворого.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обгрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, котрий помер 26.01.2010 року, терміном у два місяці після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Відповідач: Городоцька міська рада Городоцького району Хмельницької області, місце знаходження: вул.Грушевського,53, м.Городок Хмельницької області, .

Третя особа: ОСОБА_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Повний текст рішення складено 22.12.2018 р.

Суддя: І.М.Федорук