КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/1105/2018 Головуючий в 1-й інстанції - Клочко І.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

головуючого - Чобіток А.О.

судді - Немировська О..В.,Ящук Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про захист прав споживачів,-

у с т а н о в и в:

У серпні 2017 року позивач пред'явив указаний позов до відповідачів та зазначав, що 02.08.2014 року з належним позивачу транспортним засобом, марки «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1, трапилась дорожньо-транспортна пригода за наступних обставин.02.08.2014 року о 10:55 год. відповідач ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом, марки «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2, по вул. Закревського, 95-Б, в м. Києві, не врахувала дорожньої обстановки та не дотрималася безпечного інтервалу, здійснила зіткнення з автомобілем, марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, який був припаркований у дворі будинку.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 19.09.2014 року ОСОБА_3 визнано винною у скоєній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу в розмірі 340 грн..Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.

Унаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль позивача марки «Тойота Королла», д.н.з НОМЕР_1. , отримав значні технічні пошкодження, а сааме:було розбито задню ліву фару та деформовано задній бампер.

Унаслідок завданої матеріальної шкоди він неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_3та її чоловіка з вимогою здійснити відшкодування завданого збитку або сплатити вартість відновлювального ремонту автомобіля на СТО, однак, вони категорично відмовлялися від цього.

Ураховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна», позивач звернувся до страховика з вимогою відшкодування йому завданих матеріальних збитків. 04.08.2014 року позивачем було подано до зазначеної страхової компанії заяву про страховий випадок та виплату страхового відшкодування, а також відповідний пакет документів з наданням для огляду страховиком пошкодженого автомобіля. 09.10.2014 року позивачем було подано до страхової компанії останні документи за страховою справою, а сааме:постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19.09.2014 року та заяву з банківськими реквізитами для перерахування страхового відшкодування.

Проте ПАТ «СК «Універсальна» порушило терміни прийняття рішення та виплати страхового відшкодування іфактично здійснив перерахування суми страхового відшкодування лише 28.04.2015 року, тобто через 9 місяців з моменту настання ДТП та подачі заяви про страхове відшкодування.

Крім того, сума страхового відшкодування склала 2837,65 грн., що не лише не покриває вартості відновлювального ремонту автомобіля, а майже в 10 разів є меншою, ніж визначено згідно зізвітомпро оцінку вартості матеріальної шкоди №56/3-15, який був складений незалежним експертом ОСОБА_4 на замовлення позивача, та яким встановлено вартість матеріальної шкоди в розмірі 20409,59 грн.. За надання послуг з оцінки позивачем було сплачено 500 грн..

Позивач також зазначає про те, що на момент подання позовної заяви до суду відповідачі не відшкодували завданої йому матеріальної шкоди, що призводить до того, що він не може провести відновлювальний ремонт автомобілю та змушений користуватися ним у аварійному стані, що призводить до незручностей, дискомфорту та моральних переживань відносно вигляду транспортного засобу. Крім того, завдані автомобілю пошкодження значно впливають на зменшення товарної вартості автомобілю та знецінюють його, а всі тривалі намагання позивача в досудовому порядку владнати питання відшкодування шкоди не призводять до жодного позитивного результату, а лише зневірюють його у людській порядності. Ураховуючи значну суму пошкоджень, велику тривалість ігнорування вимог позивача, останній оцінює моральну шкоду в розмірі 7000 грн..

З урахуванням того, що сума відновлювального ремонту, згідно зізвітомпро оцінку вартості матеріальної шкоди №56/3-15 складає 20409,59 грн., а страхова компанія сплатила лише 2837,65 грн., сума недоплати становить 17571,94 грн..Крім того, позивачем витрачено кошти в розмірі 168 грн. на здійснення «дефектовки» на спеціалізованому СТО та 500 грн. на покриття вартості незалежної оцінки, позивач вважає, що з відповідачів солідарно підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 18239,94 грн..

Також позивач просив стягнутиз відповідача ПАТ «СК «Універсальна» 3% річних в розмірі 1447,08 грн. та інфляційнівтратив розмірі 14485,53 грн., посилаючись на приписи ст. 625 ЦК України.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 18017 грн..У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач просить скасувати його в цій частині та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що суд з порушенням норм матеріального та процесуального права прийшов до висновку про ненадання ним доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_3. Суд безпідставно не застосував до правовідносин,які виникли між сторонами ч.2 ст.625 ЦК України.

З рішенням суду першої інстанції не погодилось і ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», подавши апеляційну скаргу на рішення в частині стягнення з товариства на користь позивача 18017 грн. страхового відшкодування. Зазначає, що суд не надав належної оцінки наданому позивачем звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 56/3-5 від 18.03.2015, складеного ФОП ОСОБА_5, відповідно до якого матеріальний збиток, заподіяний власнику пошкодженого автомобіля складає 20 409,59 грн.. Суд не врахував вимоги нормативно-правових актів з оцінки майна. Вартість збитку визначена на 15.03.2015 року, а не на дату заподіяння збитків 02.08.2014 р.. Крім того, визначений матеріальний збиток включає в себе ПДВ, при цьому документальне підтвердження оплати ремонту,здійсненого платником ПДВ,в матеріалах справи відсутнє. Суд першої інстанції не навів мотивів, за яких він відхилив наданий страховою компанією звіт №94/08/15 від 13.10.2014 року, складений ФОП ОСОБА_6 та зазначив у рішенні, що обидва оцінювачі мають достатній фаховий рівень підготовки оцінювача.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційних скарг, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції установлено, що17.03.2014 року між ПАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_3 було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6443734, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль, марки «Мазда CX5», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 70). Франшиза за договором складає 510 грн..

Відповідно до копії постанови Деснянського районного суду м. Києва від 19.09.2014 року у справі №75414825/14-п, 02.08.2014 року о 10:55 год. ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом, марки «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2, в м. Києві по вул. Закревського, 95-Б, не врахувала дорожньої обстановки та не дотрималася безпечного інтервалу, здійснила зіткнення з автомобілем, марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, водій ОСОБА_2, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 7).

ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні даної ДТП.

Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, автомобіль, марки «Тойота Королла»», д.н.з. НОМЕР_1, належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 (а.с. 4).

02.08.2014 року до контакт-центру ПАТ «СК Універсальна» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль.

04.08.2018 року позивач звернувся до відповідача ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про відшкодування матеріального збитку, отриманого внаслідок ДТП (а.с. 71).

Згідно з копією акта виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля №55717 від 07.08.2014 року, за надання послуг зі зняття/встановлення заднього бамперу позивачем було сплачено 168 грн. (а.с. 9).

Відповідно до копії звіту №94/08/15 від 13.10.2014 року, про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) (далі - звіт №94/08/15), складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 на замовлення ПАТ «СК «Універсальна», встановлено, що величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, з врахуванням допусків в межах яких відбулась оцінка, складає 3347,65 грн. (а.с. 72-85).

27.11.2014 року ПАТ СК «Універсальна» складено страховий акт №9675/1 (28678/о/п) (а.с. 95), Додатком №1 до якого є розрахунок страхового відшкодування від 15.10.2014 року (а.с. 96). Відповідно до зазначених документів, до виплати позивачу підлягало страхове відшкодування в розмірі 2837,65 грн.ю

28.04.2015 року ПАТ «СК «Універсальна» було виплачено позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 2837,65 грн. (розмір заподіяного збитку, встановлений звітом №94/08/15, за оцінкою проведеною 04.08.2014 року,зменшений на суму франшизи), що підтверджується копією платіжного доручення №79013 від 28.04.2015 року (а.с. 99).

Як убачається з копії платіжного доручення №89941 від 28.08.2015 року, ПАТ СК «Універсальна» було виплачено позивачу суму пені в розмірі 405,05 грн. (а.с. 100).

Не погодившись з висновками звіту №94/08/15 від 13.10.2014 року та розміром виплаченого страхового відшкодування, позивачем самостійно було замовлено проведення оцінки матеріального збитку.

Відповідно до висновків звіту №56/3-15 від 18.05.2015 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5на замовлення позивача , вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля, марки «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1, без врахування фізичного зносу вузлів та деталей, на момент проведення дослідження, склала 20409,59 грн. (а.с. 15-31).

За надання послуг з оцінки вартості матеріального збитку позивачем було сплачено ФОПОСОБА_4 500 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №24 від 18.03.2015 року (а.с. 14).

07.08.2015 року позивачем була направлена претензія відповідачу ОСОБА_3 з пропозицією здійснити відшкодування завданої йому матеріальної шкоди в розмірі 19463,53 грн. та витрат на дефектування автомобіля в розмірі 168 грн., а також суму моральної шкоди в розмірі 5000 грн. (а.с. 32-34, 35).

Відповідно до загального висновку рецензії від 22.07.2016 року на звіт №94/08/15, складеної на підставі листа Нацкомфінпослуг від 02.07.2016 року №5413/13-5, зазначений звіт класифікується за ознакою абз.4 п.67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440, як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків (а.с. 88-91).

За висновками звіту №94/08/15 від 23.08.2016 року, складеного після надання вищезазначеної рецензії, вартість відновлювального ремонту автомобіля, марки «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1, склала 3569,96 грн..

26.08.2016 року ПАТ СК «Універсальна» складено страховий акт №9675/2 (а.с. 97), Додатком №1 до якого є розрахунок страхового відшкодування від 26.08.2016 року (а.с. 98), та виплачено позивачу різницю вартості матеріального збитку в розмірі 222,31 грн. (а.с. 101).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися

на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи на користь позивача з ПАТ«СК «Універсальна» страхове відшкодування у розмірі 18017 грн.,суд першої інстанції виходив з висновкузвіту №56/3-15 від 18.05.2015 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 на замовлення позивача ,яким визначено вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля, марки «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1, без врахування фізичного зносу вузлів та деталей, на момент проведення дослідження, у розмірі 20409,59 грн. з врахуванням сплаченого позивачу страховою компанією страхового відшкодування.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду,оскільки він не відповідає вимогам нормам чинного законодавства,яке регулює правовідносини,що виникли між сторонами та нормам процесуального права.

Відповідно до ст. 89 ЦПКУкраїни суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи вбачається,що після звернення позивача до ПАТ«СК «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування, у результаті проведеного дослідження страховою компанією було складено звіт №94/08/15 від 13.10.2014 року оцінювачем ФОП ОСОБА_6 про оцінку вартості збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля, марки «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 3 569,59 грн., тобто розмір шкоди спричиненої потерпілому власнику автомобіля марки «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 визначено на час пошкодження автомобіля.

Не погодившись з таким висновком щодо розміру страхового відшкодування, позивач звернувся з заявою до Нацкомфінпослуг, на підставі листа якого від 02.07.2016 року№5413/13-5 було зроблено рецензію від 22.07.2016 року на звіт №94/08/15 від 13.10.2014 року. За висновками рецензії зазначений звіт класифікується за ознакою абз.4 п.67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440, як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків (а.с. 88-91).

Висновки вказаної рецензії були виконані ФОП ОСОБА_6 і за висновками звіту №94/08/15 від 23.08.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля, марки «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 3569,96 грн..

Відповідно до висновку звіту №56/3-15 від 18.05.2015 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 на замовлення позивачапісля шести місяців після ДТП, на який суд послався в обґрунтування свого висновку, вартість матеріальної шкоди визначена у розмірі 20409,59 грн..

З урахуванням встановлених обставин по справі та оцінки доказів, наданих сторонами в їх сукупності,колегія суддів не може вважати висновок звіту №56/3-15 від 18.05.2015 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 таким,що відповідає Національному стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440.

Так за своїм змістом вказаний висновок відображає пошкодження та стан автомобіля позивача на час проведення його огляду ФОБ ОСОБА_5,тобто 15.03.2015 року. При цьому колегія суддів звертає увагу на пояснення позивача в тій частині, що незважаючи на пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, яке сталося 02.08 2014 року, він продовжував його експлуатувати.

З огляду за вказане заслуговує на увагу аргумент апеляційної скарги ПАТ «СК «Універсальна» , що оцінка матеріальної шкоди у висновку зазначена на час її проведення, а не на час пошкодження автомобіля, що не відповідає п.32 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440.

Крім того у акті огляду автомобіля позивача ФОП ОСОБА_5 зазначено, що підлягає заміні як бампер так і лівий ліхтар. За висновком оцінювача ОСОБА_6 бампер автомобіля потребував ремонту.

Оскільки в звіті №56/3-15 від 18.05.2015 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5, відсутні обґрунтування з цього питання, колегія суддів не може прийняти цей висновок як відповідний доказ щодо незмінності стану пошкоджень автомобіля позивача через шестимісячний термін його експлуатації після дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладене колегія суддів уважає, що рішення суду в частині стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 18 017,63 грн. підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Разом з тим колегія суддів вважає законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову щодо стягнення зі страхової компанії інфляційних втрат та 3% річних за прострочення грошового зобов'язання у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України та відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з чим апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «СК «Універсальна»не заперечує про прострочення виплати страхового відшкодування і в зв'язку з цим товариством була виплачена позивачу пеня у розмірі 405,05 грн.,що також визнається позивачем.

Ухвалюючи рішення по цим вимогам, суд першої інстанції правильно послався на ст.992 ЦК України та п.36,5 ст.36 ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки саме ці норми матеріального права регулюють правовідносини сторін в частині правової відповідальності страховика за прострочення виплати з його вини страхового відшкодування страхувальнику.

Вимоги позивача в цій частині зводяться до подвійної відповідальності страхової компанії,що чинним законодавством забороняється.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови позивачу в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди з підстав недоведеності цих вимог належними та достовірними доказами, як це передбачено ст..76-81 ЦПК України.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить аргументів, які б спростовували висновок суду першої інстанції в цій частині рішення.

Беручи до уваги всі встановлені судом апеляційної інстанції факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв&qusp;язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПАТ«СК «Універсальна»на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 18 017,63 грн. та в частині стягнення судового збору та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 в означеній частині позовних вимог.

Керуючись ст.ст.374,375,376,381-384, ч.3 389 ЦПК України,суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 18017,62 грн., судового збору та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування.

У решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і касаційному оскарженню відповідно до ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук