КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року

справа 752/9777/17

провадження № 22-ц/824/3058/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В, Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4

відповідачі - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва АллаМихайлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»

третя особа - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «СВЕДБАНК»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - Парубець ЄвгенаОлександровича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року у складі судді Колдіної О.О. в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «СВЕДБАНК», про визнання дій протиправними, скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «СВЕДБАНК», про визнання дій протиправними, скасування рішення, у якому просили визнати протиправними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни щодо проведення реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на квартиру АДРЕСА_1, скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни від 12.04.2017 року про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на квартиру АДРЕСА_1, судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «СВЕДБАНК», про визнання дій протиправними, скасування рішення задоволено.

Визнано протиправними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни щодо проведення реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на квартиру АДРЕСА_1.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни від 23.04.2017 року про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на квартиру АДРЕСА_1.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - Парубець Є.О. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» неодноразово направлялося на адреси позивачів повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки. Приватним нотаріусом засвідчено, що позивачам було передано заяви товариства, які містили вимоги про усунення порушень кредитного договору, суму розрахунку заборгованості та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, нотаріус на момент вчинення державної реєстрації на предмет іпотеки не була позбавлена доступу до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.03.2017 року дію наказу Міністерства юстиції України №185/5 від 25.01.2017 року в частині анулювання доступу нотаріуса до реєстру зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що відповідачем ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не надано до суду доказів на підтвердження направлення іпотекодержателем позивачам вимоги щодо усунення порушень кредитного договору та можливого звернення стягнення на предмет іпотеки. Надані товариством нотаріально засвідченні заяви від 24.02.2015 року, від 01.02.2016 року, лист-вимога від 20.01.2014 року не підтверджують факту отримання позивачами зазначеної вимоги. Крім того, приватний нотаріус на момент вчинення державної реєстрації спірної квартири була позбавлена доступу до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у відповідності до наказу Міністерства юстиції України №185/5 від 25.01.2017 року. Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.03.2017 року про зупинення дії цього наказу скасовано ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2017 року. Тобто, приватний нотаріус будь-яких дій щодо реєстрації права власності з внесенням запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не могла вчиняти. Також зазначає, що нотаріусу не надано договору про задоволення вимог іпотекодержателя, або відповідне застереження у іпотечному договору, яке б відповідало вимогам такого договору і прирівнювалося до нього за своїми правовими наслідками та передбачало передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2018 року призначено справу до розгляду в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «ФК «Вектор Плюс» апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивачів проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання відповідач приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином.

В судове засідання третя особа. не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності, оскільки матеріали справи не містять доказів направлення іпотекодержателем вимоги про усунення порушень кредитного договору іпотекодавцям. На момент прийняття рішення щодо здійснення державної реєстрації на предмет іпотеки приватному нотаріусу анульовано доступ до Державного реєстру прав на нерухоме майно, а тому будь-яких дій щодо реєстрації права власності з внесенням запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона не могла вчиняти.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 23.04.2004 року між ОСОБА_3 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «СВЕДБАНК», був укладений договір кредиту № 139/л, предметом якого є надання споживчого кредиту в розмірі 33000 доларів США, з оплатою 16% річних з терміном погашення 23.04.2009 року (а.с. 9-10 т.1).

23.04.2004 року між АКБ «ТАС-Комерцбан» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено іпотечний договір в забезпечення основного зобов'язання за договором кредиту №139/л від 23.04.2004 року, відповідно до умов якого іпотекодавці передали в іпотеку іпотекодержателю належне їм на праві власності майно: квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 69 кв.м., жилою 44,50 кв.м. (а.с. 12 т.1).

ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» придбало право вимоги заборгованості по договору кредиту № 139/л від 23.03.2004 р. на підставі договору факторингу № 15 від 28.11.2012 р., укладеному з АТ «СВЕДБАНК».

Як пояснив представник відповідача, що у зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі положень п. 13.3 іпотечного договору звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.П. про здійснення реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені у ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до цих норм такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У частинах 1, 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст. 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 цього Закону.

При цьому згідно із ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до п.12 іпотечного договору від 23.04.2004 року, укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо на день, визначений основним зобов'язанням, позичальник не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням та цим договором, в тому числі у випадку одноразового прострочення виконання основного зобов'язання (як основного боргу так і процентів за ним).

При настанні зазначених обставин іпотекодержатель надсилає позичальнику та іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання та/або зобов'язань, передбачених цим договором, у не менше ніж встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору.

Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки сторони згідно з п. 13.3 погодили можливість задоволення вимог іпотекодержателя шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 13.3.1 передбачено, що задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.12.3 договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки, при цьому, вважається, що предмет іпотеки переходить у власність іпотекодержателю за ціною, що дорівнює розміру заборгованості позичальника по основному зобов'язанню. Сторони з розумінням змісту ст.37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту п.12.3. цього договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавців, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскарженим Іпотекодавцями в судовому порядку лише у випадку, якщо вони доведуть, що основне зобов'язання виконане повністю.

Тобто, на час внесення запису приватним нотаріусом про державну реєстрацію за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права власності на квартиру, кредитна заборгованість не була погашена, а тому останній мав право звернути стягнення на предмет іпотеку у відповідності до п.12 іпотечного договору від 23.04.2004 року.

12.04.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34815872 від 18.04.2017 р. та зареєстровано 12.04.2017 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (номер запису про право власності 20015546).

Частиною 1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частиною 1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державним реєстратором є, окрім інших, нотаріус.

Згідно з ч.1 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Частиною 4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 , для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв'язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до пункту 61 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Таким чином, наведеними правовими нормами визначено вичерпний перелік обов'язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що позичальник належним чином не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, а тому колегія суддів приходить до висновку, що у ТОВ «ФК «Вектор Плюс» виникло право на задоволення своїх вимог як іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки шляхом його прийняття у свою власність згідно з пунктами 12, 13.3, 13.3.1 іпотечного договору від 23.04.2004 року.

Висновок суду першої інстанції про те, що нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_2 не було єдиним місцем проживання позивачів, тому положення Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягають застосування є правильним, оскільки позивачами 01.12.2016 року з Антикорупційним вісником Ваша Надія укладено договір оренди житлового приміщення. Даний висновок суду позивачами не оскаржено.

Як зазначив представник відповідача, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки ТОВ «ФК «Вектор Плюс» надало нотаріусу такі документи: копії договору про відступлення права за іпотечним договором, вимогу про усунення порушення, лист про передачу заяви та поштове повідомлення про вручення.

Відповідачем направлялися вимоги про усунення порушень від 12.05.2017 року на адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_3, повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від 22.07.2016 року на адресу ОСОБА_4, вимога про усунення порушень від 18.02.2015 року на адресу ОСОБА_3 (а.с. 55, 56, 57, 103 т.1).

Згідно з листом про передачу заяви від 24.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.М. ОСОБА_3 було передано заяву ТОВ «ФК «Вектор Плюс» за №4-2483-512196 від 18.02.2015 року з вимогою про усунення порушень кредитного договору та про сплату заборгованості (а.с.104 т.1).

Цей лист був направлений 26.02.2015 року на адресу ОСОБА_3 (а.с.105 т.1).

Відповідно до свідоцтва від 04.06.2015 року, 24.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. заяву ТОВ «ФК «Вектор Плюс» за №4-2483-512196 від 18.02.2015 року передано ОСОБА_3. Заява містила відомості щодо письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №139/л від 08.10.2004 року, права вимоги за яким уступлені на користь ТОВ «ФК «Вектор Плюс», суму розрахунку відповідної заборгованості та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.27 т.1).

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 20.01.2014 року вимогу про усунення порушень було направлено ОСОБА_4, який її особисто отримав (а.с.58 т.1).

Тобто, відповідачем ТОВ «ФК «Вектор Плюс» направлялося на адреси позивачів вимоги про усунення порушень кредитного договору.

Крім того, у матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_4, що підтверджує отримання ним вимоги про усунення порушень кредитного договору.

Доводи представника позивачів, що рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення не підтверджується отримання ОСОБА_4 саме вимоги про усунення порушень кредитного договору, є необґрунтованими, оскільки представником позивачів до суду не надано доказів, що ОСОБА_4 за цим повідомленням отримано від ТОВ «ФК «Вектор плюс» інший лист.

З викладеного слідує, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» надало приватному нотаріусу для державної реєстрації права власності на предмет іпотеки документ, що підтверджує сплив 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя.

А тому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що державним реєстратором при проведенні реєстрації права власності ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на квартиру АДРЕСА_2 порушено норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», нотаріус не перевірив наявність всіх документів, необхідних для переходу у власність іпотекодержателя предмета іпотеки.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент прийняття рішення щодо здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. було анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому будь-яких дій щодо реєстрації права власності з відповідним внесенням запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона не могла вчиняти, враховуючи наступне.

Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у м.Києві № 0-4069 від 01.08.2016 року діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. була зупинена з 02.08.2016 року до усунення недоліків (а.с.81 т.1).

Згідно відомостей зі Списку державних реєстраторів та нотаріусів, яким тимчасово обмежено або анульовано доступ до державних реєстрів, приватному нотаріусу Кобелєвій А.М. анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 185/5 від 25.01.2017 року (а.с.82-88 т.1).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.03.2017 року по справі №826/2758/17 зупинено дію пункту 3 наказу Міністерства юстиції України №185/5 від 25.01.2017 року до набрання законної сили судовим рішенням.

Зазначену ухвалу скасовано ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2017 року.

Тобто, 12.04.2017 року на момент внесення відомостей приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. про державну реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» дію наказу Міністерства юстиції України № 185/5 від 25.01.2017 року, яким анульовано нотаріусу доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, було зупинено. Тому, на момент вчинення державної реєстрації на предмет іпотеки не була позбавлена доступу до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у цій частині.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргупредставника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - Парубець Євгена Олександровича задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої АллиМихайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «СВЕДБАНК», про визнання дій протиправними, скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді