Провадження №2-н/760/580/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши заяву та наявні матеріали, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити із таких підстав.

За правилами ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, визначений ст. 161 ЦПК України, який, серед іншого, містить вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною другою статті 163 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви, а саме в рішенні Солом'янського районного суду м. Києва від 15.06.2012 р., що сторони проживають разом, дитина залишається проживати разом з батьками.

Таким чином, заявник ОСОБА_1 просить стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з обома батьками та знаходиться на їх спільному утриманні, також матеріали заяви не містять відомостей, про те, що один із батьків звертався до суду з вимогами про визначення місця проживання дитини разом з одним із батьків, а тому відсутні підстави для стягнення аліментів на користь одного з батьків, а саме з ОСОБА_2

Згідно пункту 1 частини 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи те, що заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, подана з порушенням вимог статтей 161, 163 ЦПК України та не містить докази, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, то є підстави для відмови у видачі судового наказу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 183 СК України, ст. ст. 160-161, 163, 165, 263, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - відмовити.

Роз'яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.І. Кушнір