Справа № 740/4600/16-ц
Провадження № 2/740/31/18
УХВАЛА

Іменем України

05 січня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Ковальовій Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника органу опіки та піклування -

виконавчого комітету Ніжинської міської ради ОСОБА_3,

представників Ніжинського дитячого будинку-інтернату

ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, орган опіки та піклування -виконавчий комітет Ніжинської міської ради, третя особа без самостійних вимог - Ніжинський дитячий будинок-інтернат, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні,

встановив:

Позивачі звернулися до суду із зазначеною позовною заявою, уточнивши її в подальшому, в якій просять зобов»язати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не чинити їм перешкоди, разом або кожному окремо, у спілкуванні та прийнятті участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме: кожного другого та четвертого тижня місяця з 18:00 год. п»ятниці до 09:30 год. понеділка без присутності матері ОСОБА_7 та баби ОСОБА_8 та без обов»язкової присутності інших осіб забирати дитину до себе додому разом або кожному окремо; визначити спільний відпочинок або санаторно-курортне оздоровлення у першій половині липня місяця кожного року протягом не менш ніж 24 дні без присутності матері ОСОБА_7 та баби ОСОБА_8 та без обов»язкової присутності інших осіб; дозволити їм разом або кожному окремо безперешкодне спілкування з дитиною та забирати його у вищезазначені дні з навчальних закладів, шкіл, шкіл-інтернатів, дитячих будинків-інтернатів, інших інтернатних закладів системи праці та соціального захисту населення у позаурочний час без присутності матері ОСОБА_7 Ю.В. та баби ОСОБА_8 та без обов»язкової присутності інших осіб. Також, просили зобов»язати ОСОБА_7 за два дні до дня зустрічі надавати позивачам точну інформацію (шляхом надсилання СМС-повідомлення на телефоний номер 063-64-84-006) щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі непередбачуваного (різкого) настання таких змін, повідомляти про це позивачів шляхом СМС-повідомлення не пізніше ніж на наступний день з дня настання таких обставин та повідомляти їх шляхом надсилання СМС-повідомлення на телефоний номер 063-64-84-006) про планові та позапланові медичні огляди ОСОБА_9 та надавати всю необхідну інформацію про стан здоров»я дитини, якою відповідач буде володіти, а у разі зміни стану або його погіршення надавати інформацію в письмовому вигляді на адресу:16600, АДРЕСА_1).

В обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що ОСОБА_1 перебував з ОСОБА_7 у зареєстрованому шлюбі з 2005 по 2012 роки. Від спільного шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Їх син є дитиною-інвалідом з діагнозом: органічне ураження ЦНС та головного мозку, системне порушення пізнавальної діяльності та комунікативних функцій, порушення розумового розвитку у формі легкої розумової відсталості, атиповий аутизм, когнітивна недостатність, двостороння пірамідна недостатність, синдром гіперактивної дитини, рання недиференційована епілептична енцефалопатія з когнітивною дезінтеграцією та розладами аутистичного спектру, недорозвиток мови І рівня.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.10.2012 шлюб між сторонами було розірвано. Розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.11.2012 № 662 визначено місце проживання дитини з матір'ю. З того часу відповідач не надає можливості йому та його батькам бачитися з сином, піклуватися про нього, брати участь у його розвитку та вихованні. Він та його батьки неодноразово зверталися до Служб у справах дітей за місцем проживання відповідачів та дитини та правоохоронних органів із з'ясуванням місця та умов проживання дитини, але відповідач ОСОБА_7 постійно змінювала місце проживання, що змусило його звернутися з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні до Святошинського районного суду міста Києва. 28.11.2013 року Святошинський районний суд міста Києва ухвалив рішення по цивільній справі № 759/5198/13-ц, яким позов було задоволено частково та зобов'язано ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не чинити перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, разом або кожному окремо, у спілкуванні та прийнятті участі у вихованні ОСОБА_12, 16.04 ІНФОРМАЦІЯ_3, надавати їм можливість разом або кожному окремо спілкуватися з ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2, другої та четвертої суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., без присутності матері ОСОБА_7, надавати їм можливість разом або кожному окремо проводити відпочинок або санаторно-курортне оздоровлення з ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, щороку не менше ніж 24 календарні дні в присутності матері ОСОБА_7

Дане рішення ОСОБА_7 періодично не виконується, не дотримується встановленого судом графіку побачень. Відповідач не дає змоги (забороняє) спілкування йому, ОСОБА_1, з дитиною в інший час, що підтверджується листуванням з директором спеціальної школи-інтернату № 15 міста Києва. У зв'язку з неприязним ставленням до нього ОСОБА_7 останньою було подано позов до Святошинського районного суду міста Києва про позбавлення його батьківських прав, але рішенням суду було відмовлено у задоволенні даних позовних вимог.

Отже, він та його батьки, сумлінно та добровільно виконуючи покладені на них обов'язки, мають такі ж права на участь у вихованні дитини, як і матір, проте, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перешкоджають побаченням з дитиноюі не дозволяють спілкуватися з нею. Тобто матір дитини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 порушують право дитини на нормальний духовний розвиток та розвиток особистості, оскільки нормальним розвитком є такий, в якому беруть участь обоє батьків, якщо інше не встановлено судом, порушує його права як батька, що передбачені ст. 141, 153, 157 Сімейного кодексу, а саме право на особисте спілкування з сином.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 06 жовтня 2017 року закрито провадження у справі в частині вимог позивачів зобов»язати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не чинити їм перешкод, разом або кожному окремо, у спілкуванні та прийнятті участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно поданої заяви відповідача ОСОБА_8

02 січня 2018 року відповідач ОСОБА_7 подала до суду заяву про закриття провадження у справі відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, посилаючись на те, що наявне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 28.11.2013, яке набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28.11.2013 року набрало законної сили і виконується. Позивачами вказане рішення суду не оскаржувало ся і не переглядалося.

Незважаючи на оформлення дитини до Ніжинського дитячого будинку-інтернату, дитина більшу частину часу проводить за місцем її проживання в м.Києві в 2016 році дитина перебувала вдома 227 днів з 366, а у 2017 році станом на 06.09.2017 175 днів. Дитина страждає на психічне захворювання і тому іншої установи, де б вона мала можливість навчатися, перебувати у колективі дітей, в Україні не створено.

Зазначає, що наявність у неї нової сім*ї не є законною підставою для ухвалення нового судового рішення поряд з чинним рішенням суду. ЦПК не містить механізму, який давав би право іншому суду першої інстанції вносити зміни до діючого рішення суду.

Крім того, між ними з позивачами відсутній будь-який спір щодо збільшення їх участі у вихованні дитини і спір має очевидно штучний характер і є зловживанням з боку позивачів процесуальними правами в розумінні ст.44 ЦПК України.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечували щодо закриття провадження у справі, оскільки після ухвалення рішення Святошинського районного суду м.Києва від 28.11.2013 року відповідачі не виконують його і після ухвалення вказаного рішення змінились обставини: вік дитини, її місцезнаходження в Ніжинському дитячому будинку-інтернаті, сімейний стан її матері, яка створила нову сім*ю.

Позивач ОСОБА_6 в судове засідання не з*явився, будучи належним чином повідомленим.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8В.у судове засідання не з»явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представники Ніжинського дитячого будинку-інтернату - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у судовому засіданні висловили думку про те, що справу не слід закривати, враховуючи на рівність прав батьків у вихованні дитини.

Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ніжинської міської ради ОСОБА_3 у судовому засіданні поклалась у вирішенні цього питання на розсуд суду, пояснивши, що, незважаючи на те, що суд залучив їх до участі у справі, але батьки дитини не звертались з приводу розгляду питання про визначення способів їх участі у вихованні дитини. Вони позбавлені можливості надати висновок з цього приводу на запит Ніжинського міськрайонного суду, оскільки дитина фактично проживає в м.Києві.

Заслухавши учасників судового розгляду, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_7 про закриття провадження у справі підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов*язаної із захистом прав дитини» передбачено, що спір між батьками щодо участі у вихованні дитини розглядається Службою у справах дітей за місцем проживання дитини.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування надала витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Ніжинської міської ради від 27.12.2017 року про неможливість надання висновку органу опіки та піклування щодо способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею.

Встановлено, що такий висновок наданий Службою у справах дітей Голосіїсвької районної в м.Києві державної адміністрації, на підставі якого ухвалено рішенняСвятошинського районного суду м.Києва від 28.11.2013 року, яке ніким не оскаржувалося, набрало законної сили і є чинним.

Посилання позивачів на невиконання вказаного рішення відповідачемОСОБА_7, створення нею нової сім*ї, оформлення дитини на деякий час до Ніжинського дитячого будинку-інтернату без зміни визначеного постійного місця проживання дитини з матір*ю за адресою її проживання в м.Києві, не є підставою для ухвалення іншим місцевим судом рішення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вказана норма має імперативний характер

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 28 листопада 2013 року ухвалено рішення, яким вирішено спір щодо визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з неюміж тими самими сторонами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_7 про закриття провадження у даній справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_7 про закриття провадження у справі задовольнити. Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, орган опіки та піклування -виконавчий комітет Ніжинської міської ради, третя особа без самостійних вимог - Ніжинський дитячий будинок-інтернат, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні.

. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.