Справа № 355/1754/17
Провадження № 2/355/133/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Лунгул Т.А.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на спадкове майно..

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 24.09.2014 року померла тітка позивачки ОСОБА_4. За життя ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла позивачці. У встановлений законом строк ОСОБА_2 звернулась до Чотирнадцятої київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В 2017 року позивачці стало відомо, що 21.02.1996 року складено заповіт, згідно якого батько тітки ОСОБА_5 склав заповіт на імя ОСОБА_4. 17.01.2000 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) , що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області. За життя ОСОБА_4 в передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, але фактичними діями вступила в управління та володіння спадковим майном. В заявленому позові просить суд встановити факт, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер 17.01.2000 року шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном та визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) площею 4,81 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлений позов в повному обсязі та пояснила суду, що 24.09.2014 року померла тітка позивачки ОСОБА_4, яка за життя все своє майно заповіла позивачці. ОСОБА_2 своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 17.01.2000 року помер батько тітки ОСОБА_5, який за життя заповів своє майно ОСОБА_4, яка до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, але фактичними діями вступила в управління та володіння спадковим майном. Оскільки спадкове майне, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 на даний час належним чином не оформлене, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області у судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. До суду від сільського голови надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи у відсутність їх представника, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника відповідача по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Судом встановлено, що 17.01.2000 року у віці 91 рік помер ОСОБА_5, про що про зроблено запис за № 01 Виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області. В день смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 4,81 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області. Право на земельну частку пай площею 4,81 умовних кадастрових гектарів належить ОСОБА_5 на підставі сертифікату серії КВ № 0278756, виданого КСП «Агрофірма Ільта», що підтверджується довідкою Відділу у Баришівському районі ГУ Держгеокадастрі у Київській області № 789 від 06.12.2017 року.

Згідно довідки Відділу у Баришівському районі ГУ Держгеокадастрі у Київській області № 1602/164-14 від 24.11.2017 року сертифікат серії КВ № 0278756 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зареєстрований за № 144 від 04.05.2000 року на ОСОБА_5.

21.02.1996 року ОСОБА_5 склав заповіт, який посвідчений секретарем Волошинівської сільської ради Баришівського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за №11, згідно якого все своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті він заповів своїй дочці ОСОБА_4.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Ст.548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) встановлює, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємцем за заповітом після смерті 17.01.2000 року ОСОБА_5 є його дочка ОСОБА_4, яка із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5 не зверталась. Інших спадкоємців судом не встановлено, оскільки спадкова справа після смерті 17.01.2000 року ОСОБА_5 не заводилась, що підтверджується довідкою Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори № 3864/01-16 від 27.12.2017 року.

Згідно довідки виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області № 171 від 28.05.2015 року ОСОБА_4 дійсно прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5, шляхом фактичного проживання в будинку, вступила в управління і володіння спадковим майном: користування речами спадкодавця, документами, здійснення необхідних проплат за майно спадкодавця, проведення поточного ремонту будинку, господарських будівель.

Оцінюючи дослідженні докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер 17.01.2000 року шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне встановити факт, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер 17.01.2000 року шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що 24.09.2014 року у віці 64 роки померла ОСОБА_4, про що про зроблено запис за № 27 Виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області. В день смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 4,81 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області, яке залишилось не оформлене після смерті ОСОБА_5

20.05.2014 року ОСОБА_4 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №1-1399, згідно якого все своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті вона заповіла ОСОБА_2.

На підставі ч.1ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч.1 т. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

На підставі ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2, яка своєчасно звернувся до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Оскільки ОСОБА_2 своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, тому вона має право на володіння, користування та розпорядження спадковим майном, яке на праві належало спадкодавцюОСОБА_4.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Оскільки померла ОСОБА_4 не набула право власності право на земельну частку (пай) площею 4,81 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області, то до спадкоємця ОСОБА_2 переходить лише право на земельну частку (пай) площею 4,81 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) площею 4,81 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області , яка належала ОСОБА_5, який помер 17.01.2000 року на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0278756 , виданого КСП «Агрофірма Ільта».

Встановлені судом обставини підтверджуються:

-копією паспорта ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії СН № 185292;

-копією дубліката ідентифікаційного номера ОСОБА_2 № НОМЕР_1;

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії ЯУ № 897686 від 05.01.1950 року, батьками якої записані ОСОБА_5 та ОСОБА_7;

-копією посвідки про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, № 2424693, батьками якого записані ОСОБА_5 та ОСОБА_7;

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, серії І-АВ № 381972 від 07.03.1970 року, батьками якої записані ОСОБА_8 та ОСОБА_9;

-копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4, серії І-ОК № 316370 від 24.09.2014 року, яка померла 24.09.2014 року;

-копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5, серії І-БК № 117969 від 18.01.2000 року, який помер 17.01.2000 року;

-копією заповіту ОСОБА_5, який 21.02.1996 року посвідчений секретарем Волошинівської сільської ради Баришівського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за №11, згідно якого все своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті він заповів своїй дочці ОСОБА_4;

-копією заповіту ОСОБА_4, який 20.05.2014 року посвідчений державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №1-1399, згідно якого все своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті вона заповіла ОСОБА_2;

-довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області № 171 від 28.05.2015 року про те, що ОСОБА_4 дійсно прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5, шляхом фактичного проживання в будинку, вступила в управління і володіння спадковим майном: користування речами спадкодавця, документами, здійснення необхідних проплат за майно спадкодавця, проведення поточного ремонту будинку, господарських будівель;

-довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області № 172 від 28.05.2015 року про те, що померлий ОСОБА_5 зареєстрований та постійно проживав по день смерті в с. Борщів по вул. Грушевського, 4;

-довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області № 141 від 20.09.2017 року про те, що ОСОБА_5, який помер 17.01.2000 року мав земельну частку (пай) на території ОСОБА_3 сільської ради : рілля № діл. 0435, площею 2,94 га, сіножаті № діл. 1030, площею 0,94 га;

-довідкою Відділу у Баришівському районі ГУ Держгеокадастрі у Київській області № 1602/164-14 від 24.11.2017 року про те, що сертифікат серії КВ № 0278756 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зареєстрований за № 144 від 04.05.2000 року на ОСОБА_5;

-довідкою Відділу у Баришівському районі ГУ Держгеокадастрі у Київській області № 789 від 06.12.2017 року про те, що право на земельну частку пай площею 4,81 умовних кадастрових гектарів належить ОСОБА_5 на підставі сертифікату серії КВ № 0278756, виданого КСП «Агрофірма Ільта»;

-постановою державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори № 3200/02-31 від 10.11.2017 року про відмову ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки;

-довідкою Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори №3864/01-16 від 27.12.2017 року про те, що спадкова справа після смерті 17.01.2000 року ОСОБА_5 не заводилась;

-копією спадкової справи №95/2015 до майна померлої 24.09.2014 року ОСОБА_4, згідно якої ОСОБА_2 своєчасно звернулась до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

За даних обставин заявлений позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 200, 259, 263-265, 273, 315, 354 ЦПК України, ст. ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 16, 328, 1216 , 1217, 1223, 1225, 1297 ч. 1 ЦК України, ст. 125, 126 ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер 17 січня 2000 року шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії СН 185292, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право на земельну частку (пай) площею 4,81 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області , яка належала ОСОБА_5, який помер 17 січня 2000 року на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0278756 , виданого КСП «Агрофірма Ільта».

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 15.01.2018.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_10