Справа № 361/508/18
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2018 року суддя Деснянський районний суд м. Києва Зотько Т.А., розглянувши заяву позивача - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 29.01.2018 звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 29.05.2018 було скасовано ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області про відкриття провадження у справі за вищевказаним позовом, та передано її на розгляд за підсудністю до Деснянського районного суду м.Києва.

Ухвалою судді від 17.09.2018, після усунення позивачем недоліків по поданому позову, було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.

17.12.2018 на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову у даній справі, відповідно до якої остання просила суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, що зареєстроване за відповідачем, а саме:

- будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2;

- квартира АДРЕСА_1;

- транспортний засіб Skoda Superb, 2006 року випуску, кузов (шасі) НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1, свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_7 від 01.02.2017;

- транспортний засіб НОМЕР_3, 1987 року випуску, кузов (шасі) НОМЕР_4, номерний знак НОМЕР_5, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 31.10.2009.

Дана заява була мотивована позивачем тим, що не накладення арешту на спірне майно, може у майбутньому зробити неможливим виконання судового рішення по даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, суд приходить до висновку про те, що вказана заява позивача не підлягає задоволенню судом, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. У відповідності до ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Відповідно до ч.5 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Разом з цим, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Пунктом 1 вищезазначеної постанови визначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А відповідно до п. 4 вказується, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, з поданого разом із заявою про забезпечення позову витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, на підтвердження належності відповідачу на праві власності будинковолодіння, вбачається, що такий витяг був сформований ще 23.10.2017. Довідка про реєстрацію за відповідачем транспортних засобів датована Регіональним сервісним центром в м.Києві - 26.04.2018.

При цьому, на підтвердження належності відповідачу квартири, позивачем до поданої заяви по забезпечення позову подано копію договору купівлі-продажу такого майна, укладеного ще 07.03.2008, витягу з державного реєстру про належність вказаної квартири на момент подачі такої заяви ОСОБА_2 загалом надано не було.

А відтак, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки, позивачем до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження того, що спірне майно на яке вона просить накласти арешту на момент подання заяви належить відповідачу на праві власності. Надані до матеріалів заяви витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності датований ще 23.10.2017 (більше року тому назад), витягу на квартиру з Реєстру додано не було, таким чином станом на день звернення позивача до суду з даною заявою такі докази відсутні.

Також, у поданій заяві не доведено наявність обставин, які б давали підстави припускати, що існує вірогідність того, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на відчуження майна, що позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149-153, 352-354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви позивача - ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено - 19.12.2018.

Суддя: