1Справа № 335/444/18 2-о/335/29/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Вознесенівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік заявниці ОСОБА_2, про що заявниця отримала свідоцтво про смерть від 19.12.2017 за НОМЕР_2, видане «Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», тобто на території, яка є тимчасово окупованою. Проте, відповідно до вимог законодавства України, вищевказане свідоцтво смерть на території України є недійсним, тому заявниця позбавлена можливості зареєструвати смерть чоловіка на території України. Просила встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьку.

Від заявниці надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник суду не надавав.

За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне.

Заявниця ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьку, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією її паспорта громадянина України НОМЕР_3, виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 01.03.2005. Наразі ОСОБА_1 зареєстрована як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району від 17.10.2014 № НОМЕР_1.

Факт родинних відносин між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_4, виданого 02.02.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 52. Згідно цього свідоцтва ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.02.2005.

Згідно з «свідоцтвом про смерть» ДНР НОМЕР_2, виданим «Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьку. Аналогічні відомості зазначені також у медичній довідці про причину смерті № 3389 від 18.12.2017, виданої на непідконтрольній Україні території.

16.01.2018 заявницею отримано відмову Вознесенівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 04/17.5-04-37 у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявницею на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють сво ї повноваження.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

З урахуванням наданих суду документів, а також, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявниці для державної реєстрації факту смерті чоловіка, суд, враховуючи вищеприведені положення законодавства, доходить висновку про підтвердження факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьку, Україна.

За наведених обставин вимоги заявниці суд вважає обґрунтованими, оскільки надані нею докази достовірно свідчать про смерть ОСОБА_2, у певний час і за певних обставин.

Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 89, 95, 265, 268, 272, 273, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьку, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати для виконання до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя І.П. Соболєва