Справа № 216/6470/17
провадження №2/216/786/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2018 року м.Кривий Ріг
Дніпропетровська область
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:
головуючого судді Бутенко М. В.
за участю
секретаря судового засідання Янчук С. О.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у залі суду, в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, законним представником якої є ОСОБА_5, Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, про позбавлення права користування житловим приміщенням,

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про позбавлення права користування житловим приміщенням ОСОБА_3. Свій позов він обґрунтовує наступним: на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17. 07. 2017 року, виданого позивачу приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 965, позивач набув право власності на 1 / 4 частку двокімнатної квартирою за адресою: м. Кривий Ріг вул.. Пушкіна 41/71. Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 21414096.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26. 07. 2017 року, виданого позивачу державним нотаріусом Першої Криворізької нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 2-300, позивач набув право власності на 3 / 8 частини двокімнатної квартири за адресою: м. Кривий Ріг вул. Пушкіна 41/71. Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 21573701.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11. 08. 2017 року, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 1176, третя особа по справі: ОСОБА_4, набула право власності на 3 / 8 частини двокімнатної квартири за адресою: м. Кривий Ріг вул. Пушкіна 41/71. Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 21840433.
Співвласник квартири ОСОБА_4 є особою недієздатною внаслідок психічного захворювання. Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ОСОБА_1 Ріг ради від 25. 11. 1994 року за № 625, було призначено над нею опіку, опікуном є ОСОБА_5.
У вказаній квартирі зареєстрованим значиться син позивача ОСОБА_3 відповідач по справі, який був зареєстрований за вищезазначеною адресою після свого народження у 1999 році, за згодою колишньої померлої власниці квартири, але ніколи в цьому приміщенні не мешкав. Позивач з матірю відповідача ніколи не знаходився у зареєстрованому шлюбі, у 2006 році повністю припинив з нею відношення. Відповідач завжди мешкав разом зі своєю матірю за іншою адресою.
В звязку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі на нього нараховуються комунальні платежі, які позивач як новий співвласник нерухомого майна, змушений платити, що негативно впливає на його матеріальний стан. Крім того, він як власник майна не має можливості повноцінно розпоряджатися ним, в звязку з реєстрацією за адресою цього житла відповідача, який з позивачем не спілкується та зніматися з реєстрації з цієї адреси в добровільному порядку не бажає, хоча не мешкає в цьому приміщенні, не має в ньому жодних речей або документів.
Виходячи з викладенного, позивач просить суд винести рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач та його представник адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не зявилися, представник ОСОБА_8 надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та при необхідності у заочному порядку, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
Представник третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_5 також надала суду заяву у якій просить суд розглядати праву за її відсутністю, позовні вимоги позивача підтримує.
Представник третьої особи - Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місці ради, також до суду не зявився, про дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника.
Відповідач ОСОБА_3 жодне в судове засідання не зявився, судові повістки направлені йому за адресами зазначеними в позовній заяві як місце його реєстрації та місце фактичного мешкання, не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. Був повідомлений про розгляд справи через оголошення на сайті суду. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у звязку з чим суд визнає неповажною неявку ОСОБА_3, та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17. 07. 2017 року, виданого позивачу приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 965, позивач набув право власності на 1 / 4 частку двокімнатної квартирою за адресою: м. Кривий Ріг вул.. Пушкіна 41/71. Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 21414096.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26. 07. 2017 року, виданого позивачу державним нотаріусом Першої Криворізької нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 2-300, позивач набув право власності на 3 / 8 частини двокімнатної квартири за адресою: м. Кривий Ріг вул. Пушкіна 41/71. Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 21573701.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11. 08. 2017 року, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 1176, третя особа по справі: ОСОБА_4, набула право власності на 3 / 8 частини двокімнатної квартири за адресою: м. Кривий Ріг вул. Пушкіна 41/71. Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 21840433. (а.с.5-6)
Співвласник квартири ОСОБА_4 є особою недієздатною внаслідок психічного захворювання. Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної Ради м. Кривий Ріг від 25. 11. 1994 року за № 625, було призначено над нею опіку, опікуном є ОСОБА_5. (а.с.10,11,12.16,17)
У вказаній квартирі зареєстрованим значиться син позивача ОСОБА_3 відповідач по справі, який був зареєстрований за вищезазначеною адресою після свого народження у 1999 році, за згодою колишньої померлої власниці квартири, але ніколи в цьому приміщенні не мешкав. Позивач з матірю відповідача ніколи не знаходився у зареєстрованому шлюбі, у 2006 році повністю припинив з нею відношення. Відповідач завжди мешкав разом зі своєю матірю за іншою адресою.
В звязку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі на нього нараховуються комунальні платежі, які позивач як новий співвласник нерухомого майна, змушений платити, що негативно впливаю на його матеріальний стан. Крім того, він яв власник майна не має можливості повноцінно розпоряджатися ним, в звязку з реєстрацією за адресою свого сина, який з позивачем не спілкується та зніматися з реєстрації з цієї адреси добровільно не бажає, хоча не мешкає в цьому приміщенні, не має в ньому жодних речей або документів. (а.с. 7,8,9)
Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.
Так, у ч. 1 ст. 316 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Всім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Будь-яких обовязків та обмежень у реалізації свого права власності, як власника квартири, для мене законом не встановлено, а тому обмеження, які встановлюються мені відповідачами є незаконними та такими, що підлягають усуненню.
Окрім того, ст. 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України: член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідач не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин з 1999 року.
Наявністю реєстрації відповідача у належному позивачу на праві співвласності помешкані, чиняться перешкоди, як спаввласнику об*єкта нерухомості, оскільки останній повинен нести великі комунальні витрати, позбавлений можливості отримувати субсидії та інші соціальні пільги, розпоряджатися належним йому на праві власності майном.
За таких обставин суд вважає, що необхідно позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.
Позивач ОСОБА_2 не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов*язані із зверненням до суду.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 319, 321, 322, 328, 380, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, законним представником якої є ОСОБА_5, Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати відповідача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зняття його з реєстраційного обліку з вищевказаної адреси.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя М. В. Бутенко