ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» грудня 2018 року

м. Харків

справа № 626/583/13-ц

провадження № 22ц/818/619/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Асавалюк О.О.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник позивачів ОСОБА_4,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Насінневе»,

треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Харківська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 березня 2018 року в складі судді Дудченка В.О.,

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_3, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38 звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Насінневе», треті особи: Головне управління Держземагенства у Харківській області, Харківська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Управління Держземагенства у Красноградському районі Харківської області про розірвання договорів оренди землі.

У червні 2013 року ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45 звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Насінневе», треті особи: Головне управління Держземагенства у Харківській області, Харківська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Управління Держземагенства у Красноградському районі Харківської області про розірвання договорів оренди землі.

Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 27 червня 2013 року обєднано в одне провадження вказані позовні заяви.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 27 червня 2013 року клопотання ОСОБА_20 про відмову від позову і закриття провадження у справі задоволено, закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_20 до Публічного акціонерного товариства «Насінневе» про розірвання договорів оренди землі.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 27 червня 2013 року клопотання ОСОБА_19 про відмову від позову і закриття провадження у справі задоволено, закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_19 до Публічного акціонерного товариства «Насінневе» про розірвання договорів оренди землі.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 11 грудня 2013 року клопотання ОСОБА_41 про залишення без розгляду колективного позову щодо нього задоволено, позов в частині позовних вимог ОСОБА_41 залишено без розгляду.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 01 листопада 2013 року, яке ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2014 року залишено без змін, позовні вимоги задоволено, розірвано договори оренди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Насінневе» задоволено частково, рішення Красноградського районного суду Харківської області від 01 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року позовну заяву ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45 залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2015 року, ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року змінено, скасовано в частині залишення позовної заяви ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_15, ОСОБА_21, ОСОБА_26, ОСОБА_30, ОСОБА_32, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45 без розгляду, справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для подальшого розгляду, в частині залишення позову ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_23, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_31 без розгляду ухвалу суду залишено без змін, в іншій частині ухвала суду не переглядалася.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 квітня 2016 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Насінневе» - відхилено, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 15 серпня 2016 року залучено Приватне акціонерне товариство «Насінневе» до участі у справі як відповідача по справі замість Публічного акціонерного товариства «Насінневе».

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 15 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_37, ОСОБА_6. ОСОБА_10, ОСОБА_30 залишено без розгляду.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 12 грудня 2016 року залучено Головне управління Держгеокадастру у Харківській області до участі у справі, як третя особа по справі, замість Головного управління Держземагенства у Харківській області.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 11 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_25, ОСОБА_39 залишено без розгляду.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 18 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_21, ОСОБА_26, ОСОБА_32, ОСОБА_38, ОСОБА_33 залишено без розгляду, продовжено подальший розгляд справи щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року залучено Головне управління Держгеокадастру у Харківській області до участі у справі, як третя особа, замість Головного управління Держземагенства у Харківській області; Відділ Держземагенства у Красноградському районі виключено з числа третіх осіб.

Позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 мотивована тим, що 11 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Насінневе» укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України» 19 січня 2009 року за № 31.

11 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Насінневе» укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України» 13 травня 2009 року за № 52.

11 квітня 2008 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Насінневе» укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України» 05 лютого 2009 року за № 72.

Відповідно до умов укладених договорів їх укладено зі строком на 10 років з переважним правом поновлення на новий строк. Орендна плата повинна вноситися відповідачем в грошовій або натуральній формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка повинна вноситися до 30 грудня поточного року

Зазначили, що в порушення умов договорів відповідач протягом строку дії договорів свої зобовязання щодо сплати орендної плати не виконує, орендну плату не сплачує взагалі або сплачує не в повному обсязі, без сплати прострочення в розмірі 0,01 % за кожен день прострочення та на теперішній час за ним існує заборгованість по виплаті орендної плати перед ними за весь час дії договорів, жодних додаткових угод щодо зміни орендної плати запропоновано та укладено не було.

Вказали, що в порушення взятих на себе зобовязань відповідач використовує спірні земельні ділянки в порушення вимог чинного законодавства щодо збереження родючості ґрунтів, відповідно до приписів яких, земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи охорони земель.

Протягом терміну дії договорів оренди земельних ділянок, підприємством не повідомлено їх про існування проекту землеустрою періоду ротації основної сівозміни на належні їм земельні ділянки та лише в 2013 році через 5 років після укладення договорів оренди, відповідачем замовлено в ДП «Харківському науково-дослідному інституті землеустрою» виготовлення проекту землеустрою періоду ротації основної сівозміни на земельні ділянки.

Просили розірвати договір оренди землі від 11 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Насінневе», який зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України» 19 січня 2009 року за № 31; розірвати договір оренди землі від 11 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Насінневе», який зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України» 13 травня 2009 року за № 52; розірвати договір оренди землі від 11 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Насінневе», який зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України» 05 лютого 2009 року за № 72; судові витрати покласти на відповідача; ОСОБА_1 також просив зобовязати Управління Держземагенства у Краноградському районі Харківської області видалити записи про реєстрацію договору оренди земельної ділянки з відповідної поземельної книги.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 19 березня 2018 року цивільний позов ОСОБА_1 задоволено частково, в частині позову до Приватного акціонерного товариства «Насінневе» щодо розірвання договору оренди та стягнення судового збору задоволено, розірвано договір оренди землі від 11 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Насінневе», який зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 19 січня 2009 року за № 31, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Насінневе» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 114,70 грн., в частині позовних вимог до відділу Держземагенства у Красноградському районі Харківської області про видалення записів про реєстрацію зазначених договорів оренди з відповідних поземельних книг відмовлено; в задоволенні позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просили рішення скасувати в частині відмови їм у задоволенні позовних вимог, в зазначеній частині ухвалити нове рішення, яким їх позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Насінневе» на їхню корить судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважали, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклали позовні вимоги. При цьому зазначили, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що системна недоплата підприємством грошових коштів за орендну плату є підставою для розірвання договорів оренди землі.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Тичкової О.Ю. від 20 липня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_2 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 березня 2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів Тичкової О.Ю., Котелевець А.В., Овсяннікової А.І. від 06 вересня 2018 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Згідно з пунктом 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року № 452/2017 постановлено ліквідувати Апеляційний суд Харківської області та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

На підставі Указу Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 судді, які здійснювали правосуддя в Апеляційному суді Харківської області переведені до новоутвореного Харківського апеляційного суду.

03 жовтня 2018 року повідомлення про початок роботи Харківського апеляційного суду оприлюднено в газеті «Голос України» № 185 (6940).

03 жовтня 2018 року справу передано до Харківського апеляційного суду.

11 жовтня 2018 року за допомогою автоматизованого розподілу судової справи між суддями на суддю судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_46 розподілено цивільну справу № 626/583/13-ц (22ц/818/619/18) за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_2 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 березня 2018 року в складі судді Дудченка В.О. по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Насінневе», треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Харківська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про розірвання договорів оренди землі та зобовязання вилучити записи про реєстрацію договорів оренди землі з відповідних поземельних книг.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року в складі колегії суддів Бурлака І.В., Кіся П.В., Яцини В.Б. справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

21 серпня 2018 року від Приватного акціонерного товариства «Насінневе» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство вважало рішення суду законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою. При цьому зазначило, що розмір орендної плати, яка сплачувалась своєчасно, встановлювався на підставі договорів оренди, а не довідки, на яку посилаються позивачі в апеляційній скарзі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2необхідно залишити без задоволення, рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не довели, що їм орендна плата сплачувалась не в повному обсязі та несвоєчасно.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на праві приватної власності ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 5,08 га, кадастровий номер :09:00:032, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Попівської сільської ради Красноградського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серія ІІ-XP № 100183, виданим 12 квітня 2002 року на підставі рішення Попівської сільської ради народних депутатів від 22 січня 2002 року № 2, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 147.

11 квітня 2008 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Насінневе» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Попівської сільської ради, загальною площею 5,08 га, кадастровий номер :09:00:032, строком на 10 років.

Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки ОСОБА_3 передала, а Публічне акціонерне товариство «Насінневе» прийняв земельну ділянку загальною площею 5,08 га.

Відповідно до пунктів 7-12 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, що становить 1752,27 грн. на рік або сільськогосподарською продукцією за ціною, яка склалася на момент розрахунку та товарній біржі м. Харкова із складу відділку ОСОБА_47. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки: після збирання врожаю не пізніше 30 грудня поточного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Розмір орендної плати переглядається раз на три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі, внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Згідно з пунктами 36-38 вказаного договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також, з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізації юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують ділянку разом з орендарем.

На праві приватної власності ОСОБА_2належить земельна ділянка площею 5,07 га, кадастровий номер :09:00:023, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Попівської сільської ради Красноградського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-XP № 100487, виданим 12 квітня 2002 року на підставі рішення Попівської сільської ради народних депутатів від 22 січня 2002 року № 2, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 138.

11 квітня 2008 року між ОСОБА_2та Публічним акціонерним товариством «Насінневе» укладено договір оренди землі № 305, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Попівської сільської ради, загальною площею 5,07 га, кадастровий номер :09:00:023, строком на 10 років.

Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки ОСОБА_2передала, а Публічне акціонерне товариство «Насінневе» прийняв земельну ділянку загальною площею 5,07 га.

Відповідно до пунктів 7-12 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, що становить 1754,79 грн. на рік або сільськогосподарською продукцією за ціною, яка склалася на момент розрахунку та товарній біржі м. Харкова із складу відділку ОСОБА_47. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки: після збирання врожаю не пізніше 30 грудня поточного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Розмір орендної плати переглядається раз на три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі, внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Згідно з пунктами 36-38 вказаного договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також, з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізації юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують ділянку разом з орендарем.

Матеріали справи свідчать про те, що Приватне акціонерне товариство «Насінневе» своєчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за договорами оренди землі.

Так, як вбачається з довідки про нараховану та виплачену орендну плату з 2009 року по 2012 рік пайщику ОСОБА_3 за земельну ділянку площею 5,08 га Приватним акціонерним товариством «Насінневе» за 2009 рік виплачено орендну плату в розмірі 2018,82 грн., за 2010 рік виплачено орендну плату в розмірі 2137,73 грн., за 2011 рік виплачено орендну плату в розмірі 3570,34 грн., за 2012 рік виплачено орендну плату в розмірі 3753,85 грн. (а.с.288 т.5).

Як вбачається з довідки про нараховану та виплачену орендну плату з 2009 року по 2012 рік пайщику ОСОБА_2 за земельну ділянку площею 5,07 га Приватним акціонерним товариством «Насінневе» за 2009 рік виплачено орендну плату в розмірі 2021,72 грн., за 2010 рік виплачено орендну плату в розмірі 2140,80 грн., за 2011 рік виплачено орендну плату в розмірі 2140,80 грн., за 2012 рік виплачено орендну плату в розмірі 3759,24 грн. (а.с.303 т.5).

Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів від 27 червня 2017 року № 29497 ОСОБА_3 отримувала доходи, зокрема, з Приватного акціонерного товариства «Насінневе» за 2008 рік - 1168,18 грн., за 2009 рік - 2018,82 грн., за 2010 рік - 2137,73 грн., за 2011 рік -3562,88 грн. та 7,46 грн., за 2012 рік - 3753,85 грн. та 597,72 грн., за 2013 рік нараховано 3753,85 грн. (а.с.180-182 т.12).

Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів від 27 червня 2017 року № 29491 ОСОБА_2 отримувала доходи, зокрема, з Приватного акціонерного товариства «Насінневе» за 2008 рік - 1169,86 грн., за 2009 рік - 2021,72 грн., за 2010 рік - 2140,80 грн., за 2011 рік - 2140,80 грн., за 2012 рік - 2140,80 грн. та 1618,44 грн., за 2013 рік нараховано 3759,24 грн. (а.с.193-194 т.12).

Також, виплата орендної плати Приватним акціонерним товариством «Насінневе» за договорами оренди підтверджується списками на видачу сільськогосподарської продукції позивачам в рахунок орендної плати за земельний пай, списками оранки, культивації, посіву та обмолоту городів позивачів в рахунок орендної плати, що не суперечить пункту 10 договорів оренди, видатковими касовими ордерами про сплату та отримання позивачами орендної плати з 2009 року по 2012 рік, звітами по операціям щодо перерахунку коштів з рахунків підприємства на рахунки позивачів нарахованої орендної плати.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

У частині першій статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з частиною четвертою статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, який укладається в письмовій формі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотні умови договору оренди землі встановлені статтею 15 Закону України «Про оренду землі». До них відносяться об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених у вищезазначеній статті, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17,19 Закону України «Про оренду землі» є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також, для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За змістом частини п'ятої статті 22 Закону України «Про оренду землі» внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 20 цього Закону передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України зазначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Таким чином, законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі і несплату орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. При цьому, фундаментальне значення, крім ознаки «систематичність», має значення саме несплата орендної плати.

ОСОБА_27 такий правовий висновок зроблено у Постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року по справі № 183/3993/16.

Матеріали справи свідчать про те, що, починаючи з моменту укладання договору оренди, орендодавці отримували орендну плату з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Доказів того, що мала місце несвоєчасна систематична несплата або доплата орендної плати матеріали справи не містять.

Частиною 2 статті 23 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Указом Президента України від 02 лютого 2002 року № 92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» (у редакції Указу від 19 серпня 2008 року № 725/2008) забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки, зокрема, шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зверталися до відповідача з пропозицією щодо підвищення розміру орендної плати і їм було відмовлено.

Між тим, позовних вимог про зміну умов договору щодо розміру орендної плати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не заявляли. Доказів щодо наявності або відсутності підстав для такого підвищення сторони не надавали.

Твердження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо того, що в порушення взятих на себе зобовязань відповідач використовує спірні земельні ділянки в порушення вимог чинного законодавства щодо збереження родючості ґрунтів, відповідно до приписів яких, земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи охорони земель, є безпідставними, виходячи з наступного.

Статтею 5 ЗК України визначені основні принципи земельного законодавства, серед яких зазначено принцип раціонального використання та охорони земель.

Згідно зі статтею 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження родючості ґрунтів» від 04 червня 2009 року статтю 22 ЗК України доповнено частиною четвертою з наступним змістом: «Земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель».

Між тим, згідно пункту 18 Перехідних положень ЗК України вимоги частини четвертої статті 22 цього Кодексу поширювалися лише на тих власників та користувачів, які використовують земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею більш як 100 гектарів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» від 12 лютого 2015 року № 191-VIII частину четверту статті 22 Земельного Кодексу України виключено.

З матеріалів справи вбачається, що площа земельних ділянок складає 5,08 га та 5,07 га.

Відповідно до ротаційної таблиці по Приватному акціонерному товаристві «Насінневе» за 2008-2012 роки, вбачається що відповідач додержувався ротації землі і кожен рік на полях засівалися різні культури (а.с.254 т.4).

Отже, ненадання проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь не є самостійною підставою для розірвання договору.

Доказів про те, що відповідач використовує земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, що він допускає погіршення екологічного стану та родючості земельної ділянки позивачами не надано.

Посилання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на те, що має місце системна недоплата підприємством грошових коштів за орендну плату, тому договори оренди необхідно розірвати, є необґрунтованими, оскільки підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати, а не її недоплата. При цьому, і доказів недоплата матеріали справи також не містять.

Крім того слід зазначити, що за весь час дії вказаних договорів питань щодо проведення індексації у сторін договору не виникало, так як відповідач систематично нараховував і виплачував орендну плату з проведенням відповідної індексації на виконання вимог статті 21 Закону України «Про оренду землі» та пункту 11 договору оренди землі, при цьому розмір орендної плати сплачувався відповідачем у більшому розмірі, ніж передбачено договором оренди землі, укладеним між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами договору була досягнута згода щодо усіх істотних умов договору. В подальшому сторони протягом декількох років добросовісно виконували умови даного договору, у тому числі, орендар сплачував орендну плату, а орендодавець її отримував.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 81, 89 ЦПК України правильно виходив із того, що позивачем не доведено систематичної несплати орендної плати відповідачем.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення в оскаржуваній частині, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

В іншій частині рішення суду не переглядалося.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 березня 2018 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

В іншій частині рішення суду не переглядалося.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_48

Повний текст постанови складено 21 грудня 2018 року.