Головуючий у 1 інстанції Міхєєва І.М.
Доповідач Мальцева Є.Є.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді - Мальцевої Є.Є.

суддів - Мироненко І.П., Баркова В.М.,

секретар - Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, ухвалене 20 листопада 2017 року у м. Маріуполі Донецької області,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду, посилався на те, що з листопада 2010 р. до березня 2016р. перебував з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилася дочка ОСОБА_3. Після припинення шлюбних відносин дочка проживає разом з матір'ю, окремо від нього. З цього часу відповідач ОСОБА_2 перешкоджає позивачу спілкуватися з дитиною. Просить суд зобов'язати відповідача не перешкоджати у його спілкуванні з донькою, визначити участь позивача у спілкуванні та вихованні дитини, а саме надати можливість йому систематичних побачень з донькою кожної другої та четвертої суботи місяця з 10.00 год. до 18.00 год. неділі за місцем мешкання батька без присутності матері; в день народження доньки з 16.00 год. до 18.00 год. у присутності матері; в день святкування Пасхи з 10.00 год. по 15.00 год. без присутності матері; в день святкування Різдва з 10.00 год. до 17.00 год. без присутності матері за місцем мешкання батька; спільний відпочинок 21 день без присутності матері влітку у період з 10 липня по 1 серпня щороку, з повідомленням відповідача про місця відпочинку.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено наступний порядок спілкування ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3: перші три місяці у присутності матері - відповідачки ОСОБА_2 по суботам з 10.00 до 12.00 год. на нейтральній території в приміщенні Лівобережного районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді; у подальшому: кожної другої та четвертої суботи місяця з 10.00 год. до 18.00 год. за місцем проживання батька та без присутності матері; в день народження доньки з 16.00 год. до 18.00 год. у присутності матері; в день святкування Пасхи з 10.00 год. по 14.00 год. у присутності матері; в день святкування Різдва з 12.00 год. до 17.00 год. у присутності матері; щороку два тижні відпочинок влітку для оздоровлення з донькою без присутності матері, з повідомленням відповідачки про місця відпочинку.

В решті відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, ухвалити нове рішення, яким визначити час спілкування дитини з батьком у кожну другу і четверту суботу с 10.00 год до 18.00 год у приміщенні Лівобережного районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді тільки у присутності матері.

В скарзі вказує, що позивач не довів наявність перешкод з боку відповідача у спілкуванні з дитиною. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги тяжкий стан здоров'я дитини, особливості її діагнозу, не надав належної уваги висновкам комісії по захисту прав дитини, і передчасно дозволив позивачу спілкуватися з дитиною без участі матері.

У відповідності до положень статті ст.372 ч.2 ЦПК України колегія суддів розглянула справу без участі позивача ОСОБА_1, представника третьої особи - Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, які повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача ОСОБА_2, її представника адвоката Резниченка В.О., які просили задовольнити апеляційну скаргу, заперечення представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Литвин Л.П., яка просила відхилити апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення, згідно зі ст.264 ЦПК України, суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими ґрунтувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розділити між сторонами судові витрати та інше.

Проте рішення суду першої інстанції в повній мірі таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що порушене право позивача на спілкування з дитиною підлягає захисту, і задовольнив вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (а.с.55). Після розірвання фактичних шлюбних відносин сторін, з березня 2016 р. дитина проживає разом з матір'ю, окремо від позивача.

Відповідно до положень ч.1 ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За місцем роботи позивач характеризується позитивно (а.с.9,90).

ОСОБА_1 добровільно сплачує аліменти на утримання доньки шляхом переказу готівки на рахунок ОСОБА_2 Крім того, рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 20.07.2017 року з нього стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини, рішення він виконує.

За період відвідування донькою ОСОБА_3 дитячого садка №54 з 25.12.2014 р. по 01.10.2015 р. позивач періодично приводив, забирав доньку та цікавився її життєдіяльністю, що підтверджується довідкою з дитячого закладу.

Практикуючий психолог позитивно характеризує позивача як батька, вказує, що він є гармонічною та адекватною особою, прагне багато часу проводити разом з донькою, тому вважає за можливе встановлення графіку спілкування батька ОСОБА_1 з дитиною, який ним заявлено в позовних вимогах (а.с.60-76).

Отже, рішення суду першої інстанції щодо захисту права позивача на участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, є правильним.

Однак, неможливо погодитися із висновками суду щодо вирішення питання способу спілкування батька з дитиною та участі в її вихованні. Рішенням суду встановлено наступний порядок спілкування позивача з малолітньою донькою: перші три місяці у присутності матері по суботам з 10.00 до 12.00 год. на нейтральній території в приміщенні Лівобережного районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді; а у подальшому - кожної другої та четвертої суботи місяця з 10.00 год. до 18.00 год. за місцем проживання батька та без присутності матері; в день народження доньки з 16.00 год. до 18.00 год. у присутності матері; в день святкування Пасхи з 10.00 год. по 14.00 год. у присутності матері; в день святкування Різдва з 12.00 год. до 17.00 год. у присутності матері; щороку два тижні відпочинок влітку для оздоровлення з донькою без присутності матері, з повідомленням відповідачки про місця відпочинку.

Разом з тим судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно з висновком №450 від 20.12.2013 року Консультативно-поліклінічного відділення Українського НДІ соціальної і судової психіатрії та наркології, діагноз ОСОБА_3 - розлад рецептивного мовлення з якісними порушеннями соціальної реципрокності та комунікації, стереотипними формами поведінки, порушенням активності та уваги (а.с.88).

Згідно з відповіддю КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 м.Маріуполя» від 27.03.2017р. на запит суду, ОСОБА_3 перебуває на обліку у дитячого психіатра з діагнозом «дитячий аутизм, змішані специфічні розлади психологічного розвитку». Практично постійно отримує лікування курсами - церебролізин внутрішньом'язово, кортексін внутрішньом'язово, вітамін В6.

Як вбачається з витягу психолого-медико-педагогічної консультації від 23.05.2017 року, ОСОБА_3 рекомендовано навчання за програмою для дітей із розумовою відсталістю дошкільного віку, з індивідуальною програмою реабілітації дитини-інваліда (а.с.192-193).

Висновком Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради від 29.12.2016р. № 04-11-1062 про усунення перешкод ОСОБА_1 в спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 та встановлення способу участі у вихованні дитини, враховуючи діагноз та інвалідність дитини, рекомендовано встановити наступний графік зустрічей: кожної суботи з 10.00 до 12.00 год. на нейтральній території в приміщенні Лівобережного районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, також вказано, що остаточне рішення по суті питання орган опіки залишає за судом (а.с.51-53).

Комісією з питань захисту прав дитини Лівобережної райадміністрації Маріупольської міської ради (виписка з протоколу № 12 від 15.12.2016р.) рекомендовано визначити ОСОБА_1 наступний порядок спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_3: у суботу з 10.00 до 12.00 год на нейтральній території в приміщенні Лівобережного районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, остаточне рішення залишено на розсуд суду.(а.с.177).

Згідно з правилами ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного, відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 4 "Конвенція про контакт з дітьми", № ETS N 192, № ETS N 192, ратифікованої Україною 20.09.2006 р., дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків.

Тому, прийнявши до уваги особливості діагнозу дитини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність певного строку для початкового спілкування батька з дитиною у присутності матері та спеціалістів центру соціальних служб. Однак, враховуючи складний стан здоров'я дитини, необхідність особливого стороннього догляду за нею, навичок в такому догляді, висновок Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради від 29.12.2016 р, колегія суддів вважає, що тримісячний строк для спілкування позивача з дитиною після тривалої перерви у їх спілкуванні є замалим для визначення позитивних результатів такого спілкування, в тому числі, можливості спілкуватися і виховувати дитину без присутності матері.. Так, у індивідуальній програмі реабілітації дитини-інваліда від 11.07.2017 року для ОСОБА_3, розрахованої на два роки, містяться обмеження життєдіяльності до самообслуговування й до спілкування (а.с.193-196), при цьому матір займається дитиною цілодобово, ретельно виконує рекомендації програми, є важливим посередником дитини із зовнішнім світом (а.с.191). Тому, враховуючи в першу чергу інтереси дитини, колегія суддів вважає висновок суду про визначення способу участі батька у житті дитини після спливу тримісячного строку без присутності матері, і двотижневий спільний відпочинок позивача з дитиною і без відповідача - передчасним, таким, що не суперечить фактичним обставинам справи.

Переглядаючи справу, колегія суддів керується положеннями ч.2 статті 18 СК України, і встановлює місце та час спілкування позивача з донькою, прийнявши до уваги вік і особливий стан здоров'я дитини.

Отже, в цілях збереження позитивної динаміки реабілітації дитини, з метою уникнення порушення або погіршення результатів виконання програми таких спеціальних систематичних заходів, направлених на її розвиток і адаптацію, колегія суддів вважає необхідним змінити рішення суду в частині порядку спілкування позивача з малолітньою донькою, і встановити такий порядок строком тільки на шість місяців у присутності матері ОСОБА_2 кожної суботи з 10.00 до 12.00 год. на нейтральній території в приміщенні Лівобережного районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. При цьому позивач має можливість в подальшому встановити інший порядок спілкування і виховання дитини за його участю, надавши необхідні підтвердження навичок уходу за донькою-інвалідом, позитивної динаміки розвитку дитини в результаті сумісного спілкування.

Таким чином, оскільки колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають викладеним у рішенні обставинам справи, і суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність законних підстав для задоволення вимог позивача щодо визначення порядку спілкування з дитиною без присутності матері, на підставі статті 376 ЦПК України рішення суду підлягає зміні, з постановленням нового рішення про часткове задоволення вимог ОСОБА_1, визначивши інший порядок спілкування позивача з малолітньою донькою ОСОБА_3: на період шести місяців у присутності матері кожної суботи з 10.00 до 12.00 год. на нейтральній території в приміщенні Лівобережного районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.

У відповідності до положень статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ОСОБА_2 704 грн. у відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з апеляційним оскарженням рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2017 року змінити.

Встановити порядок спілкування ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 на період шести місяців у присутності матері ОСОБА_6 кожної суботи з 10.00 до 12.00 год. на нейтральній території в приміщенні Лівобережного районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь до ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) грн. у відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 січня 2018 року.

Судді :

Є.Є.Мальцева

І.П. Мироненко

В.М. Барков