Рішення

Іменем України

24 січня 2018 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якій просять визнати за ними право власності на майно - квартиру, що у АДРЕСА_1 із визначенням таких часток: за позивачкою ОСОБА_1 - на 3/4 частки квартири, з яких на 1/4 частку її власна частка у праві приватної спільної сумісної власності, та 2/4 частки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1; та за позивачем ОСОБА_2 на 1/4 частку вказаного майна, на яку він має право як співвласник спільної сумісної власності. Позивачі не можуть отримати у державній нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказану квартиру, а тому вони змушені звернутися з позовом до суду.

У судове засідання позивачі не з'явилися, однак в позовній заяві вказали про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задоволити.

У судове засідання представник відповідача - Теребовлянської міської ради ради Теребовлянського району Тернопільської області, не з'явився, однак в матеріалах справи є заява відповідача, в якій просить справу слухати у його відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступне.

Свідоцтво про право власності на житло від 17 грудня 1993 року посвідчує, що квартира за адресою АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Відповідно до довідки виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації № 418 від 20 грудня 2016 року ОСОБА_1 про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, знаходиться за адресою АДРЕСА_1, Теребовлянського району Тернопільської області, належить на підставі приватної власності ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право власності від 17 грудня 1993 року.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що за адресою АДРЕСА_1, належало на праві спільної сумісної власності по 1/4 частці вищевказаного будинковолодіння.

ОСОБА_4 згідно свідоцтва про смерть, НОМЕР_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що є частом відкриття спадщини на належну їй 1/4 частку вказаної квартири.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

ОСОБА_3 згідно свідоцтва про смерть, НОМЕР_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що є частом відкриття спадщини на належну йому 1/4 частку вказаної квартири.

В судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

02 серпня 2016 року ОСОБА_2 написав нотаріально посвідчену заяву про відмову від прийняття спадщини на ? частку за законом в користь ОСОБА_1.

Таким чином ОСОБА_1 має право на 3/4 частки квартири, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, з яких 1/4 її власна частка у праві приватної спільної сумісної власності та 2/4 частки квартири спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_3 за законом.

ОСОБА_2 має право на 1/4 частку квартири, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, як співвласник спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до спадкування за законом (першої черги) ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Вартість майна (квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, Теребовлянського району Тернопільської області) згідно висновку про вартість майна від 16 березня 2015 року, становить - 296830 грн.

Відповідно до постанови, виданої завідувачем Теребовлянської державної нотаріальної контори № 1749/02-14 від 01 грудня 2017 року було відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що в АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на квартиру.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 слід задовільнити, виділивши ОСОБА_1, 3/4 частки квартири, що знаходиться АДРЕСА_1, з яких: на 1/4 частки вона має право як співвласник спільної часткової власності, а 2/4 частки -спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть НОМЕР_2) та ОСОБА_2 1/4 частки квартири, що знаходиться АДРЕСА_1, на яку він має право як співвласник спільної сумісної власності, також слід визнати за ними право власності на вище вказане майно.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1, 3/4 частки квартири, що знаходиться АДРЕСА_1, з яких: на 1/4 частки вона має право як співвласник спільної часткової власності, а 2/4 частки -спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть НОМЕР_2).

Визнати право власності за ОСОБА_1 на 3/4 частки квартири, що знаходиться АДРЕСА_1, з яких: на 1/4 частки вона має право як співвласник спільної часткової власності, а 2/4 частки -спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть НОМЕР_2).

Виділити ОСОБА_2 1/4 частки квартири, що знаходиться АДРЕСА_1, на яку він має право як співвласник спільної сумісної власності.

Визнати право власності за ОСОБА_2 1/4 частки квартири, що знаходиться АДРЕСА_1, на яку він має право як співвласник спільної сумісної власності.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження- якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ :