Справа № 640/468/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Муратової С.О.,

за участю секретаря - Недосєкіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (адреса проживання: 61001, АДРЕСА_1), заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області (місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Сумська, 61) про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2018 до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області, в якій заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, смерть якої настала 27.10.2017.

На обґрунтування заяви заявник зазначає, що його мати ОСОБА_2 народилася 01.02.1926 року в селі Очеретувате Токмакського району Запорізької області, з 1957 року и до смерті мешкала за адресою: АДРЕСА_2. Останні роки її життя його мати хворіла, потребувала постійного догляду, постійно лежала, не могла сама себе обслуговувати, у звязку з цим, він з 2015 року знаходився поряд з нею та доглядав за нею. Оскільки пенсію вона мала отримувати у місті Волноваха, а за станом здоровя вона не могла туди їхати, тому пенсія нараховувалася на її банківську картку у м. Волноваха. 27.10.2017 його мати померла, свідоцтво про смерть видане 31.10.2017 в місті Докучаєвськ Донецької народної республіки, актовий запис №316, про що видано лікарське свідоцтво про смерть № 237 Докучаєвським ЦПМС МЗ ДНР, розташованим за адресою: 285740, м. Докучаєвськ, вул. Комсомольська, 36. На теперішній час він мешкає у м. Харкові. Він звернувся до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області для реєстрації смерті матері, однак йому було відмовлено, оскільки надані ним документи не відповідають формі, затвердженій наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 №545. Встановити факт смерті матері йому необхідно для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду позовної заяви, до канцелярії суд 12.01.2018 від заявника надійшла заява, в якій він просить розглянути заяву про встановлення факту смерті за його відсутності. Заяву підтримує, просить задовольнити (а.с. 22).

Представник заінтересованої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду позовної заяви, до канцелярії суду 12.01.2018 надійшли пояснення від начальника Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, в яких він зазначив, що Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області заперечень щодо встановлення факту смерті не має. Просить розглянути справу за відсутності представника Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області (а.с. 20-21).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносини, оцінивши докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, приходить до наступного.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що заявник звертався до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про видачу свідоцтва про смерть, але отримав письмову відмову (№15.1-04-06 від 27.12.2017) у проведенні державної реєстрації смерті громадянки ОСОБА_2 (а.с.13), мотивовану тим, що наданий для реєстрації смерті документ, а саме Свідоцтво про смерть серія ДНР № 080067 від 31.10.2017, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 з № 1150/13024.

Відповідно до положень частини 2 статті 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Положення ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою.

Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров*я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 №545.

Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.) ; у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.).

Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється.

Як вбачається з паспортних даних заявника ОСОБА_1, він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 26).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 19.04.2017, фактичне місце проживання ОСОБА_1 Харківська область, м. Харків, вул. Пушкінська, б. 54, кв.29 (а.с. 16).

Згідно свідоцтва про на народження ОСОБА_1 серії І-ЯР № 607492 від 18.04.1957, батьками ОСОБА_1 є: батько ОСОБА_4, мати - ОСОБА_2 (а.с. 15).

Згідно свідоцтва про смерть № 080067, виданого Докучаєвським міським відділом запису актів цивільного стану Державної ОСОБА_5 Міністерства юстиції ДНР 31.10.2017, 27.10.2017 у м. Докучаєвськ Донецької області померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у віці 91 року (а.с. 11),

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 237 від 27.10.2017, причиною смерті ОСОБА_2 є ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз другого ступеня (а.с. 16).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2, судом було досліджено надані заявником докази, а саме: фотографії з місця поховання, на яких зображено місце захоронення, хрест, встановлений померлій ОСОБА_2, із зазначенням повних відомостей про неї, а саме: прізвище, імя та по-батькові ОСОБА_6, дата народження 01.02.1926, дата смерті 27.10.2017 (а.с. 31, 32).

Кабінетом Міністрів України 07.11.2014 була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 01.12.2014 переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на підконтрольну Україні територію, але бланки суворої звітності вивезені не були, у зв'язку з чим, видані на цій території після 01.12.2014 документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України.

Враховуючи викладене, надане заявником свідоцтво про смерть є незаконним і не створює правових наслідків.

Заявник є сином померлої та має намір зареєструвати смерть ОСОБА_2 у передбаченому законодавством України порядку, але відсутність належно оформленого свідоцтва про смерть чинить йому перешкоди у цьому.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом встановлено, що 27.10.2017 у м. Докучаєвськ Донецької області ОСОБА_2 померла та її було поховано. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті його матері.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76- 81, 259, 264-265, 293-294, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла у м. Докучаєвськ Донецької області 27.10.2017.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя С.О. Муратова