Справа № 346/5134/17
Провадження № 2-о/346/9/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.

з участю секретаря Матушевської Г.Д. ,

заявника ОСОБА_1,

зацікавленої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 посилається на те, що його рідний брат ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. За життя ОСОБА_3 не було складено заповіту, а після його смерті відкрилась спадщина за законом на все його майно, в тому числі на житловий будинок з належними господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, які належали померлому на підставі договору дарування від 27.09.2004 р. Вказує, що його мати заінтересована особа в дані йсправі ОСОБА_2 як спадкоємиця першої черги за законом, не претендує на спадщину після смерті свого сина ОСОБА_3. Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині немає.

Зазначає, що звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після спливу встановленого законом шестимісячного строку і нотаріус роз яснив, що не в праві прийняти його заяву про прийняття спадщини, але згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину якщо він проживав разом з померлим. Вказує, що незважаючи на різне місце реєстрації він, заявник, з братом дійсно проживали разом протягом багатьох років. Так як будинок брата перебував у аварійному стані, не придатний до проживання в ньому, то він з братом проживали за адресою АДРЕСА_2 .

Дружини і дітей у спадкодавця ОСОБА_3 не було, тож його, заявника, сім»я опікувалась братом , забезпечувала всім необхідним та надавала необхідну допомогу.

Заявник у судовому засіданні підтримав подану заяву і просив її задовільнити,та встановити факт постійного спільного проживання його, заявника ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки встановлення вказаного факту надасть йому можливість реалізувати своє право на спадщину після смерті ОСОБА_3

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила суд її задовільнити.

Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовільнити, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат заявника - ОСОБА_3 про що в Книзі реєстрації смертей 24.02.2012 року зроблено відповідний актовий запис №10(а.с.14).

Заповіт від імені спадкодавця ОСОБА_3 у виконкомі Княждвірської сільської ради Коломийського району не посвідчувався про що зазначено у довідці № 1147 від 01.11.2017 року, виданої Печеніжинською селищною радою ОТГ с. Княждвір (а.с.18).

Згідно з вищевказаною довідкою спадкодавцю ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . На момент смерті з спадкодавцем ОСОБА_3 в житловому будинку в АДРЕСА_1 була зареєстрована бабуся ОСОБА_4 (а.с.18).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла про що 09.11.2015 року складено відповідний актовий запис №39(а.с.13)

Заявник ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою про склад сім»ї № 1146 від 01.11.2017 р. та копією паспорта ОСОБА_1 (а.с.16, 3-4).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявника і їй добре відомо, що заявник ОСОБА_1 протягом багатьох років постійно спільно проживав разом з братом ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 до дня смерті останнього; вони були пов"язані спільним побутом, вели сумісне господарство, заявник піклувався про свого брата ОСОБА_3.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо.

Згідно з п.23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини.

Згідно з повідомленням державного нотаріуса Першої Коломийської районної ДНК від 09.08.2017 р. №683/01-16, заявнику ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 зокрема і у зв»язку з відсутністю доказів фактичного прийняття спадщини - спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.15).

У судовому засіданні встановлено, що заявник не має можливості документально підтвердити факт постійного проживання з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, але встановлення такого факту породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням його місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов'язує прийняття спадщини.

Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані між собою, а також показами свідка, і підтверджують факт спільного проживання заявника з спадкодавцем ОСОБА_3, при цьому спір про право у даному випадку відсутній.

На підставі викладеного та ст.ст.1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 294, 315, 319, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовільнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 із спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Беркещук Б. Б.