БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/50/18
Справа № 356/1283/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.01.2018 Березанський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Капшученко І. О.,
при секретарі Харченко Ж. В.
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство «Житлово-побутове підприємство» виконавчого комітету Березанської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
До Березанського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство «Житлово-побутове підприємство» виконавчого комітету Березанської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що відповідач ОСОБА_2, який є її колишнім чоловіком, зареєстрований разом з нею та її сином - ОСОБА_3, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (квартира неприватизована), проте фактично там не проживає з січня 2014 року та особистих речей в ній не зберігає, комунальні послуги не оплачує. В обґрунтування своїх вимог посилається на положення ст. 64, 72 ЖК України, ст. 319 ЦК України, та вказує, що син не може скористатися своїм правом на безкоштовну приватизацію. Відтак, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві. Позов просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а саме поштою рекомендованим листом з повідомленням, повістки надсилались за місцем реєстрації відповідача, яке співпадає з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві (а.с.2). Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
За змістом п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 (далі по тексту - ЦПК України), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Так, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
08.12.2017 через канцелярію суду надійшла заява від представника третьої особи Комунального підприємства «Житлово-побутове підприємство» виконавчого комітету Березанської міської ради, в якій останній просив розглянути справу без їх участі (а.с.27).
Позивач не заперечувала, проти заочного розгляду справи та виненсення заочного рішення.
За таких обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 223 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що рішенням Березанського міського суду Київської області від 05.04.2017, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 01.05.1993 Березанською міською радою Баришівського району Київської області, актовий запис № 39, розірвано (а.с.17).
У відповідності до відомостей адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області, довідки виконавчого комітету Березанської міської ради № 5376 від 09.11.2017, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в спірній квартирі з 17.02.2002 (а.с.18,23).
На підтвердження того, що відповідач за вказаною адресою фактично не проживає, позивачем надано документи, Акти обстеження житлово-побутових умов від 18.07.2014, № 323 від 21.02.2017, № 457 від 22.03.2017, № 517 від 18.04.2017, № 617 від 22.05.2017, від 09.06.2017, № 1081 від 22.08.2017, № 1080 від 22.08.2017, № 1519 від 10.10.2017, № 1520 від 10.10.2017 (а.с.7-16).
Згідно із вимогами ст.ст. 4, 12, 81, 89, 175, 263 ЦПК України позивач сам визначає зміст позовних вимог, викладає обставини, якими обґрунтовуються вимоги, а суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Право визначення підстав для предмету позову належить виключно позивачу і суд сам за власною ініціативою їх змінити не може.
Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що відповідач з січня 2014 року фактично не проживає в спірній квартирі. Як вказано позивачем в позовній заяві, дана квартира неприватизована, а відповідач втратив право користування нею, так як не проживає в ній понад 6 місяців, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зокрема, ст. 319 ЦК України. Проте вказана норма регулює інститут здійснення права власності як речового права.
В той же час, відповідно до ч.1, 4 ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Як визначено нормами ч. 1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
Статтею 61 ЖК України визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.
Як визначено ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
У відповідності доч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Аналогічна правова позиція вказана у постанові Верховного Суду України у справі № 6-84цс14 від 03.09.2014.
За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Разом з тим, позивачем при зверненні до суду жодних належних доказів наявності в неї будь-якого речового права на спірну квартиру (зокрема, ордеру, рішення про надання житлового приміщення в користування, договору найму тощо), надано не було.
Враховуючи вказане, недоведеним є наявність цивільного права позивача, а відтак, і порушення його відповідачем. Тому, суд приходить до висновку, підстави для задоволення вимог про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 58, 61, 62, 71 ЖК України, ст. 15 ЦК України, ст.ст. 4, 11-13, 76-83, 128, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство «Житлово-побутове підприємство» виконавчого комітету Березанської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідач має право подати лише заяву про перегляд заочного рішення до Березанського міського суду Київської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне рішення суду складено 18.01.2018.
Суддя І. О. Капшученко