Провадження № 2/200/4764/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Промислово-фінансовий банк», треті особи: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції у Київській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з даною позовною заявою в якій просила визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 21 листопада 2014 року, зареєстрований в реєстрі за №3031 про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_2 житловий будинок, загальною площею 207,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Пайова, буд.12/2; земельну ділянку, площею 0,0419 га, кадастровий номер :05:028:0143, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Пайова, на користь Публічного акціонерного товариства «Промислово-фінансовий банк» таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначила, що з 24.04.1993 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2012 року, яке набуло законної сили 26.06.2012 року, шлюб було розірвано. За час шлюбу ОСОБА_2 набув у власність майно, яке в силу положень ст.60 Сімейного кодексу України, є спільною сумісною власністю подружжя. 30.08.2017 року ОСОБА_2 отримав поштою постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про відкриття виконавчого провадження від 26.07.2017 року №54379008, винесену на підставі виконавчого напису нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 21.11.2014 року №3031, згідно якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 207,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Пайова, буд.12/2; земельну ділянку, площею 0,0419 га, кадастровий номер :05:028:0143, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Пайова, яке належить ОСОБА_2, та було передано в іпотеку відповідно договору іпотеки від 23.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №3186, в якості забезпечення виконання зобовязань, відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІНТЕЗ-ОЙЛ» та Публічним акціонерним товариством «Промислово-фінансовий банк» кредитного договору №29-2063/12 від 23.08.2012 року. Строк платежу за кредитним договором настав: 05.08.2013 року. Строк за який провадиться стягнення: з 05.08.2013 року по 16.05.2014 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного майна, задовольнити вимоги ПАТ «Промислово-фінансовий банк» в розмірі 6 056 068,02 (шість мільйонів пятдесят шість тисяч шістдесят вісім гривень 02 копійки. Позивачка вважає, що виносячи виконавчий напис, нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, оскільки на момент звернення банку до нотаріуса, в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходилася справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Промислово-фінансовий банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтез-Ойл», ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним правочином. 19 січня 2015 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва було стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтез-Ойл» (Код ), ОСОБА_5 солідарно, на користь Публічного акціонерного товариства «Промислово-фінансовий банк» () кошти у розмірі 5 896 626 (п'ять мільйонів вісімсот дев'яносто шість тисяч шістсот двадцять шість) гривень 93 коп. Розмір вимог банку, зазначений в оскаржуваному виконавчому написі становить 6 056 068,02 (шість мільйонів пятдесят шість тисяч шістдесят вісім гривень 02 копійки. З огляду на наведені факти та докази позивачка вважає, що в порушення вимог чинного законодавства, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та спірності характеру правовідносин сторін, чим порушив норми чинного законодавства. Означене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що, напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню. 21.12.2017 року позивач подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 21.12.2017 року подав до суду заяву про визнання позову в якій зазначив, що погоджується з висновками позивача щодо відсутності безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, в звязку з чим визнає позов та просив суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач ПАТ «Промислово-фінансовий банк» подав відзив на позов, в якому заперечував проти позову, посилаючись на те, що банком нотаріусу надані всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, в тому числі, докази належного направлення та отримання ОСОБА_2 письмової вимоги банку про усунення порушень та іпотечну вимогу, у позивачки відсутні правові підстави стверджувати про факти порушення нотаріусом встановленого законодавством порядку вчинення виконавчих написів та відсутні правові підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Стверджував, що наявність заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/9787/14-ц не може спростовувати безспірність заборгованості з огляду на те, що ОСОБА_2 не є стороною по даній справі, а відповідачами по справі №761/9787/14-ц розмір заборгованості та сам факт її наявності не оспорювався. Крім того, зазначив, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/9787/14-ц було лише підтверджено безспірність заборгованості станом на дату подання позовної заяви та жодним чином не зменшено розмір заборгованості позичальника перед банком.

На підставі ст.277 ЦПК України, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2017 року постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках..

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІНТЕЗ-ОЙЛ» та Публічним акціонерним товариством «Промислово-фінансовий банк» був укладений кредитний договір №29-2063/12 від 23.08.2012 року. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором, між ОСОБА_2 та ПАТ «Промислово-фінансовий банк» було укладено договір іпотеки від 23.08.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №3186, згідно якого ОСОБА_2 передав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 207,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Пайова, буд.12/2; земельну ділянку, площею 0,0419 га, кадастровий номер :05:028:0143, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Пайова.

21 листопада 2014 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис №3031, який згідно ст. 90 Закону України «Про нотаріат» та ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час вчинення виконавчого напису) є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню у відповідності до порядку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження». Зазначений виконавчий напис вчинено на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 207,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Пайова, буд.12/2; земельну ділянку, площею 0,0419 га, кадастровий номер :05:028:0143, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Пайова. що належить ОСОБА_2 та було передано в іпотеку в якості забезпечення виконання зобовязань, відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІНТЕЗ-ОЙЛ» та Публічним акціонерним товариством «Промислово-фінансовий банк» кредитного договору №29-2063/12 від 23.08.2012 року та іпотеки від 23.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №3186. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного майна, задовольнити вимоги ПАТ «Промислово-фінансовий банк» у розмірі 6 056 068,02 (шість мільйонів пятдесят шість тисяч шістдесят вісім гривень 02 копійки, з яких: 4500000,00 (чотири мільйони пятсот тисяч) гривень 00 копійок тіло кредиту; 1 196 064,37 (один мільйон сто девяносто шість тисяч шістдесят чотири) гривні 37 копійок прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 296 044,52 (двісті девяносто шість тисяч сорок чотири) гривні 52 копійки пеня за простроченим кредитом; 63959,13 (шістдесят три тисячі девятсот пятдесят девять) гривень 13 копійок пеня за простроченими процентами. Стягнення здійснено за період з 05.08.2013 року по 16.05.2014 року.

Постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 26.07.2017 року було відкрито виконавче провадження №54379008 з виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та п.п. б) ч. 2 п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №29-2063/12 від 23.08.2012 року, який містить підпис уповноваженої особи банку та печатку банку, вбачається, що заборгованість ТОВ «СИНТЕЗ-ОЙЛ» перед банком станом на 16.05.2014 року складає 6 056 068,02 гривень.

Водночас, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року було стягнуто із ТОВ «Сінтез-Ойл», ОСОБА_5 солідарно, на користь ПАТ «Промислово-фінансовий банк» кошти у розмірі 5 896 626 (п'ять мільйонів вісімсот дев'яносто шість тисяч шістсот двадцять шість) гривень 93 коп.

Таким чином, сума грошових претензій, заявлених банком до стягнення в суді, є меншою від суми, яку нотаріус запропонував стягнути за виконавчим написом. Доказів того, що вказані суми погоджувались між банком та позичальником, суду не надано.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості (правова позиція Верховного Суду України у справі за № 6-887цс17).

Тому суд дійшов висновку, що вказана заборгованість не є безспірною, а виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Враховуючи наведені вище обставини та норми матеріального права, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та п.п. б) ч. 2 п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому слід визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 21 листопада 2014 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №3031.

Відповідно ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача ПАТ «Промислово-фінансовий банк» на користь позивачки повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3-5, 12, 77, 81, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Промислово-фінансовий банк», треті особи: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції у Київській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 21 листопада 2014 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 3031.

Стягнути з ПАТ «Промислово-фінансовий банк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляд.

Суддя Женеску Е.В.