Справа № 373/1420/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І.

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Переяслав - Хмельницький цивільну справу № 373/1420/18 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

представник відповідача ОСОБА_3, -

встановив:

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом та просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DN81AR19260328 від 04.04.2008 в сумі 116995 грн. 63 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 51095 грн. 63 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 65900 грн. 00 коп.

Також просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп., сплачений при подачі заяви до суду.

Посилається на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 04.04.2008 був укладений кредитний договір № DN81AR19260328, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 58625 грн. 29 коп. на строк до 03.04.2015. Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, надавши кредит у встановленому договором розмірі. Відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого станом на 05.07.2018 утворилася вище зазначена заборгованість перед банком.

Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою від 12.09.2018 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання.

Представником відповідача у встановлений судом строк було подано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.09.2018 було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

25.09.2018 від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що позивач на свій розсуд зменшив розмір заборгованості за кредитним договором із 353780 грн. 22 коп. на 116995 грн. 63 коп. В поданому позивачем розрахунку не зазначено, по який період нарахована заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Зазначає, що посилання позивача на неподання іншого позову до цього ж відповідача та з тих самих підстав спростовується рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.02.2015. Предметом даного позову було стягнення заборгованості за кредитним договором № DN81AR19260328 від 04.04.2008. На виконання виконавчого листа за вищезазначеним рішенням суду було відкрито виконавче провадження, яке 23.02.2017 було закрите в звязку із погашенням ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором. Не зважаючи на це, навіть після повного погашення заборгованості позивач продовжував нарахування пені на суму залишку заборгованості за наданим кредитом, виставляє позовну вимогу про сплату тіла кредиту в розмірі 51095 грн. 63 коп. та стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом. Вважає, що позивачем був змінений термін повернення кредиту із 03.04.2015 на жовтень 2014, коли позивач направив відповідачу вимогу про дострокове погашення кредиту. Позивач повторно звернувся до суду з аналогічним позовом, з тим же предметом, з тих же підстав.

Крім того, позивачем був поданий попередній розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11400 грн. 00 коп.

14.11.2018 та 11.12.2018 представником позивача до суду була подана відповідь на відзив, в якій він просить позовні вимоги задовольнити. Посилається на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення всієї суми заборгованості. Кредитодавець має право вимагати від боржника будь-яку частину заборгованості за кредитним договором. Прийняття 13.02.2015 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє від відповідальності за невиконання грошового зобовязання, не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених кредитним договором та чинним цивільним законодавством. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦПК України, інших актів цивільного законодавства. Що стосується вимог про стягнення компенсації витрат на правову допомогу, то зазначені вимоги мають бути документально підтвердженими та доведеними.

11.12.2018 до суду від представника позивача надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого він просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов.

До суду представник позивача не з»явився, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Судом встановлено наступне.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.02.2015 було частково задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитно-заставним договором (а.с.65-71).

Вищезазначеним рішення було ухвалено стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитно-заставним договором № DN81AR19260328 від 04.04.2008 в розмірі 50019 грн. 36 коп., а саме :

-заборгованість за кредитом 48460 грн. 38 коп.;

-прострочена сума платежів за кредитом 1192 грн. 06 коп.;

-накопичувальна заборгованість по процентам 351 грн. 38 коп.;

-пеня 15 грн.

На виконання даного рішення був виданий виконавчий лист (а.с.72-73).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 від 27.05.2016 на виконання вищезазначеного виконавчого листа було відкрите виконавче провадження № 51237940 (а.с.74-75).

Згідно постанови державного виконавця від 23.02.2017 вищезазначене виконавче провадження було закінчене на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в звязку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с.76-79).

09.08.2018 позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором № DN81AR19260328 від 04.04.2008 (а.с.3-4).

Із змісту позовної заяви вбачається, що 04.04.2008 між сторонами по справі був укладений кредитно-заставний договір № DN81AR19260328, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 58625 грн. 29 коп. на строк до 03.04.2015 (а.с.8-17).

Відповідач виконав зобовязання за кредитним договором, надавши відповідачу кошти, визначені договором. Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом на 05.07.2018 утворилася заборгованість в розмірі 353780 грн.22 коп. , а саме:

- заборгованість за кредитом 51095 грн. 63 коп.;

- заборгованість за відсотками за користування кредитом 302684 грн. 59 коп.

Позивач на свій розсуд зменшив суму заборгованості до 116995 грн. 63 коп., а саме:

-заборгованість за кредитом 51095 грн. 63 коп.;

-заборгованість за відсотками за користування кредитом 65900 грн. 00 коп.

Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються положеннями Цивільного кодексу України стосовно порядку укладення, виконання кредитних договорів, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з приписами частини першої статті 509, статті 526 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.6.1.1 Кредитно-заставного договору № DN81AR19260328 від 04.04.2008 (далі-Договір) банк зобовязувався надати Кредит на умовах Договору.

Згідно п.6.2.4 Договору Позичальник зобовязувався погасити кредит в порядку, в сумах і в строки, що передбачені статтями 12.26 та 17.1.6 Договору.

Відповідно до п. 15.1 Договору даний договір у частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами, в інших частинах з моменту надання Позичальником розрахункових документів або оформлення касових документів з метою використання Кредиту в межах, зазначених у них сум, і діє в обсязі виданих Позичальникові коштів до повного виконання Сторонами зобовязань за Договором.

Згідно п.15.4 Договору припинення дії Договору здійснюється відповідно до положень Договору та діючого законодавства України.

За загальним правилом зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (чч. 1, 2 ст. 598 ЦК України).

У разі предявлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

Вимога про дострокове повернення позики та належних процентів може бути задоволена шляхом добровільного повернення позичальником заборгованості або її стягнення в судовому порядку за судовим рішенням.

Згідно правових висновків Великої палати Верховного Суду, викладених по справі № 310/11534/13-ц, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати, передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі предявлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобовязання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Дослідивши подані сторонами по справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Банк, звернувшись до суду із позовом у 2015 році, змінив строк дії кредитного договору. Право банку нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося у звязку із предявленням ОСОБА_2 вимоги про дострокове повернення кредитних коштів та належних відсотків.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики, ці зобовязання вважаються припиненими.

Тому, приймаючи до уваги, що борг за кредитним договором № DN81AR19260328 від 04.04.2008 сплачений відповідачем на підставі рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.02.2015, здійснювати в подальшому нарахування відсотків банк не мав права в звязку із предявлення відповідачу вимоги про дострокове погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Призначити на 14 год. 30 хв. 18 грудня 2018 року судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Надати відповідачу ОСОБА_2 строк до 18.12.2018 для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Складення рішення в повному обсязі вчинено 20.12.2018.

Суддя Я. І. Керекеза