Справа № 182/7074/17
Провадження № 2/0182/141/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.03.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

секретаря Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є співвласником будинку № 34а по вулиці Жуковського в місті Нікополі Дніпропетровської області. У вказаному будинку зареєстровані її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які з 2013 року там не проживають, не несуть витрат по утриманню житла, чим створюють позивачу матеріальні труднощі.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.29).

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає та просить його задовольнити (а.с.38).

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено судом, позивач та її діти ОСОБА_2, ОСОБА_1 зареєстровані у житловому будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Нікополь, вул. Жуковського, 34а, співвласником якого позивач є на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого завідуючим Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 20.10.1997 року реєстровий № 1-1226 (а.с.13,21).

За вказаною адресою проживає лише ОСОБА_1. Відповідачі по справі з 2013 року там не проживають, їхні речі у домоволодінні відсутні, про що було складено Акт за підписом сусідів, затверджений головою квартального комітету № 28 м. Нікополя 24.11.2017 року (а.с.12).

Відповідно до заяви відповідача ОСОБА_1, посвідченої нотаріусом Лермонтовського міського нотаріального округу Ставропольського краю ОСОБА_5 17.11.2017 року за реєстровим № 8-6197, ОСОБА_1 просить зняти її з реєстраційного обліку за адресою: м. Нікополь, вул. Жуковського, 34а, у звязку з тим, що вона на законних підставах проживає на території Російської Федерації (а.с.30,34). ОСОБА_2 також проживає на території Російської Федерації, що підтверджується копією його посвідки на проживання 82 № 0136481 (а.с.37).

Зважаючи на те, що відповідачі понад рік не проживають у будинку за вказаною вище адресою, однак не можуть знятися із реєстрації, знаходяться за межами України, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_1 такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: м. Нікополь, вул. Жуковського, 34а.

З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1,20).

Керуючись ст.ст. 12,13,18,76,81,141,206,263-265,280 ЦПК України, ст.ст. 310,317,405 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Жуковського, 34а.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_6