Справа № 500/6508/17
Провадження № 2/500/601/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого - судді Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

21.11.2017 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за ними, як спадкоємцями за законом першої черги, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, в рівних частках за кожним, свої вимоги мотивують тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності подружжя належить їх батькам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить 1/2 частка вищевказаного будинку. Спадкоємці першої черги, діти спадкодавця ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, батьки спадкодавця ОСОБА_5, ОСОБА_8 та дружина ОСОБА_7 прийняли спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_7 померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить 7/12 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємці першої черги, діти спадкодавця ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, прийняли спадщину. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачам було відмовлено, у зв'язку з тим, що неможливо встановити коло всіх спадкоємців, що проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, так як у наданій для огляду будинковій книзі відсутні відомості про реєстрацію вказаного спадкодавця за адресою в АДРЕСА_1 та про реєстрацію на час відкриття спадщини разом з ним його дружини ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Представник позивачів в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_6належить житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі - продажу, посвідченим державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованим в реєстрі за № 2/588.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Положення ч. 2 ст. 60 СК України гарантує подружжю, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Така норма закону встановлює презумпцію права спільної сумісної власності на майно, набуте за час перебування в шлюбі.

Аналогічне положення міститься і в ч. 3 ст. 368 ЦК України, якою передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5, виданого 13.05.1988 року Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 13.05.1988 року уклали шлюб, ОСОБА_7 змінила прізвище на «ОСОБА_7».

Отже, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 придбаний під час перебування у шлюбі, тобто належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності подружжя.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого 14.05.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 50098419 від 01.12.2017 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року - відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 являються:

- дружина ОСОБА_7, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5, виданим 13.05.1988 року Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області;

- син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7, виданим 13.03.1989 року Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області;

- донька ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8, виданим 20.01.1992 року Ізмаїльським відділом РАЦС та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_9, виданим 06.05.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого ОСОБА_8 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_8»;

- син ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10, виданим 16.11.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області;

- батько ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_11, виданим 07.06.1966 року Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області;

- мати ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_11, виданим 07.06.1966 року Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_12, виданим 03.08.2016 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України - малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини був неповнолітнім, а ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 малолітніми, тобто відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України позивачі вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

Крім цього встановлено, що 01.11.2005 року у встановлений законом строк від їх імені та в їх інтересах з заявами про прийняття спадщини до Ізмаїльської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_12, що підтверджено відповідною заявою від 01.11.2005 року за № 1051, посвідченою державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., яка міститься в матеріалах спадкової справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем, тобто ОСОБА_7 вважається такою, яка прийняла спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у встановлений законом строк звернулись із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою від 11.10.2005 року за № 1161, посвідченою приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І., яка міститься в матеріалах спадкової справи.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_13, виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Після смерті ОСОБА_7 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 7/12 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 50098452 від 01.12.2017 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року - відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_7 являються:

- син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7, виданим 13.03.1989 року Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області;

- донька ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8, виданим 20.01.1992 року Ізмаїльським відділом РАЦС та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_9, виданим 06.05.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого ОСОБА_8 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_8»;

- син ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10, виданим 16.11.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини був неповнолітнім, а ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 малолітніми, тобто відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України позивачі вважаються такими, які прийняли спадщину.

Крім цього встановлено, що 01.11.2005 року у встановлений законом строк від їх імені та в їх інтересах з заявами про прийняття спадщини до Ізмаїльської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_12, що підтверджено відповідною заявою від 01.11.2005 року за № 1302, яка міститься в матеріалах спадкової справи.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. № 1465/02-14 від 14.11.2017 року, позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що неможливо встановити коло всіх спадкоємців, що проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, так як у наданій для огляду будинковій книзі відсутні відомості про реєстрацію вказаного спадкодавця за адресою в АДРЕСА_1 та про реєстрацію на час відкриття спадщини разом з ним його дружини ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_4(РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_2) про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 68600, АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: 68600, АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: 68600, АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.Я.Присакар