Справа № 283/949/17
Провадження №2/283/17/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2018 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Даниленко Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 21.04.2011 року в розмірі 12468 гривень 78 копійок, що виникла станом на 23.03.2017 року і складається з:

- заборгованості по кредиту в розмірі 7135 гривень 13 копійок,

- заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 1058 гривень 36 копійок,

- заборгованості з пені в розмірі 3205 гривень 35 копійок,

- фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень,

- процентної частини штрафу в розмірі 569 гривень 94 копійки.

Представник позивача позов підтримав та пояснив, що відповідач отримала кредитку картку і за її допомогою зняла кредитні кошти. На даний час її заборгованість зі сплати кредиту становить 12468 гривень 78 копійок, а тому просить позов задовольнити.

Відповідач і її представник позов не визнали та пояснили, що відповідач помилково повідомила невідомій особі пін код до своєї кредитної картки. Згодом відповідач зрозуміла, що цим можуть скористатись шахраї, а тому заблокувала дану картку. Не дивлячись на це, все одно з її кредитного рахунку були зняті кредитні кошти. За таких обставин вважає, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за заявою відповідача від 21.04.2011 року позивач надав їй кредитну картку «Універсальна» та встановив на ній кредитний ліміт в розмірі 8000 гривень із сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 3,6 % на місяць, а відповідач зобовязувалась щомісячно сплачувати кредит та відсотки за його використання. В заяві відповідач вказала, що вона ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 7-23).

Вищевказані документи свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З листа позивача від 17.10.2017 року № 9242 вбачається, що 16.06.2016 року кредитну картку відповідача було заблоковано з коментарем «клієнт не може знайти картку». 17.06.2016 року відповідач розблокувала свою картку. 21.06.2016 року за повторним зверненням відповідача картка була знову заблокована (а.с. 86).

З виписок банку про рух коштів на кредитному рахунку відповідача вбачається (а.с. 37-38, 52-54, 90-93), що 17.06.2016 року в банкоматі м. Херсон по вул. Димитрова 10 без застосування картки з рахунку відповідача було знято кредитні кошти в розмірі 7608 гривень.

Як вбачається з розрахунку банку (а.с. 6) станом на 23.03.2017 року її заборгованість становить 12468 гривень 78 копійок і складається з:

- заборгованості по кредиту в розмірі 7135 гривень 13 копійок,

- заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 1058 гривень 36 копійок,

- заборгованості з пені в розмірі 3205 гривень 35 копійок,

- фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень,

- процентної частини штрафу в розмірі 569 гривень 94 копійки.

У звязку з цим суд позов задовольняє і стягує з відповідача на користь позивача вищевказану заборгованість.

Суд вважає, що саме відповідач повинна нести відповідальність за наданий банком кредит з наступних підстав.

Правила користування кредитної карткою зазначені в Умовах та правилах надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 9-23), які відповідач зобов?язувалась виконувати (а.с. 7).

В даних правилах зазначено:

Пункт 1.1.1.2. Авторизація процедура отримання дозволу на здійснення операцій з використанням платіжної картки.

Пункт 1.1.1.75. ПІН (персональний ідентифікаційний номер) код, відомий тільки власнику платіжної картки і необхідний для його ідентифікації під час здійснення операцій з використанням платіжної картки.

Пункт 1.1.1.76. Платіжна картка (картка) електронний платіжний засіб у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластикової або іншого виду картки, що використовується для ініціалізації переказу коштів з рахунка платника або відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів готівкою у касах банку або через банківський автомат, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Залежно від умов, за якими відбуваються розрахунки з використанням платіжної картки, можуть використовуватися дебетова (див. дебетова картка), кредитна схеми обслуговування карток (див. кредитна картка). Платіжна картка є ідентифікаційним засобом та інструментом для здійснення операцій, визначених чинним законодавством та договором між банком і клієнтом.

Згідно пункту 1.1.5.29. Держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення ОСОБА_4 в Банк та блокування ОСОБА_4, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою, в разі якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати електронного платіжного засобу, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.

В даному випадку відповідач визнала, що вона повідомила ПІН незнайомій їй особі, а з роздруківки банку вбачається, що операції по зняттю коштів відбувалися без картки, тобто не проходили авторизацію (а.с. 91). Відповідач повідомила про це банк лише 24.06.2016 року (а.с. 75), а тому саме вона повинна нести відповідальність за отримані кредитні кошти.

Суд не стягує з відповідача судовий збір, оскільки вона є інвалідом 2 групи.

Керуючись ст. ст. 209-265 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України,-

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 21.04.2011 року в розмірі 12468 гривень 78 копійок, що виникла станом на 23.03.2017 року і складається з:

- заборгованості по кредиту в розмірі 7135 гривень 13 копійок,

- заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 1058 гривень 36 копійок,

- заборгованості з пені в розмірі 3205 гривень 35 копійок,

- фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень,

- процентної частини штрафу в розмірі 569 гривень 94 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5