Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/281/17-ц Головуючий у 1-й інстанції: Черткова Н.І.
Провадження № 22-ц/778/401/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 про стягнення коштів.

В обґрунтування позову зазначала, що 10.07.2016 року вона уклала договір поставки з ФОП ОСОБА_3, за умовами якого остання зобов'язалась передати їй у власність меблеві вироби (кухонний гарнітур), відповідно до замовлення у магазині «МЕБЛІ КОМФОРТ» протягом 21 робочої доби з моменту укладання договору, кінцевий термін поставки замовлення 08.08.2016 року. Сума за договором складає 18 997 грн.

Зазначила, що 10.07.2016 року нею сплачено 5 997,00 грн., що становить 30 % вартості замовлення.

Проте, 08.08.2016 року відповідач свої зобовязання щодо поставки кухонного гарнітуру не виконала.

У кінці серпня 2016 року в телефонному режимі ФОП ОСОБА_3 повідомила її про обов'язок сплатити залишок по замовленню.

27 серпня 2016 року вона сплатила залишок суми по замовленню в розмірі 13 455 грн., однак меблі протягом найближчого часу після сплати поставлено не було.

Лише 03.10.2016 року їй привезли замовлені меблеві вироби.

Крім того, водій який перевозив меблі повідомив її про необхідність доплатити 2 200 грн. за доставку та установку кухні, що договором не обумовлено, які вона сплатила.

Зазначила, що при зборці кухонного гарнітуру майстром було виявлено, що меблі не в належному стані, вони не відповідають специфікації, відсутній плінтус, кріплення та саморізи, що підтверджує халатність та зневагу відповідача до клієнтів магазину, чим порушено права споживача на перевірку якості виготовленого товару.

Вважає, що о ФОП ОСОБА_3 повинна сплатити пеню в розмірі 31 345,05 грн., оскільки свої зобовязання за договором поставки вона виконання з простроченням в 55 календарних днів.

Крім того, відповідач завдала їй моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, повязаних з невиконанням умов договору. Моральну шкоду вона оцінює в 3000 грн.

Враховуючи вищевикладене просила суд стягнути з ФОП ОСОБА_3 на її користь пеню за прострочення виконання договору поставки від 10.07.2017 року в сумі 31345,05 грн. та моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 пеню за прострочення виконання послуг за договором поставки від 10.07.2016 року за 55 календарних днів у розмірі 31345,05 грн.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ФОП ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог в частині стягнення пені за прострочення виконання послуг за договором поставки.

Колегія погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Статтею ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що 10 липня 2016 року між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 був укладений договір поставки товару, за умовами якого відповідач зобовязалась передати у власність ОСОБА_5 меблеві вироби згідно замовлення. (а.с.6).

Згідно замовлення ОСОБА_5 замовила у магазині « Меблі Комфорт» кухню «Елегія», вартістю 18 997 грн. і внесла передоплату 30% від вартості товару в сумі 5997 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією товарного чеку від 10.07.2016 року (а.с. 7).

Пунктом 5.1 Договору визначено, що постачальник зобовязується протягом 21 робочої доби, з моменту укладання договору, поставити товар. (а.с. 6). Таким чином, строк поставки товару за вищезазначеним договором закінчився 08.08.2016 року.

Пунктом 5.2 вищевказаного договору передбачено право постачальника в разі неможливості виконання свого зобовязання протягом 21 робочої доби, терміново проінформувати замовника про переривання договору, але не пізніше 15 робочих днів після підписання.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що зобовязання за договором поставки від 10.07.2016 року відповідачем не були виконані у визначений договором строк, проте ФОП ОСОБА_7 всупереч умовам, які передбачені п. 5.2. Договору, не повідомила ОСОБА_5 про неможливість виконання зобовязання у визначений договором строк.

27 серпня 2016 року ОСОБА_5 сплатила залишок по замовленню меблевого виробу в сумі 13455 грн. (а.с. 7)

Відповідач свої зобовязання за договором поставки виконала лише 03.10.2016 року, тобто з порушенням строку, визначеного договором (21 робочий день з моменту укладання договору), що підтверджується бланком заказу на збірку меблі від 03.10.2016 року (а.с.10).

Також в матеріалах справи міститься копія розписки наданої позивачу гр. ОСОБА_8, яка підтверджує факт прострочення виконання зобовязання (а.с. 7 зворот).

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому разі і сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 704 ЦК України, якщо договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві (в даному випадку був укладений договір поставки) продавець зобовязаний у встановлений у договорі строк (в даному випадку до 08.08.2016 року) доставити товар (меблеві вироби) за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару не вказане, за місцем проживання фізичної особи покупця або місцезнаходженням юридичної особи - покупця.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботи (надання послуги) згідно з договором, за кожний день ( кожну годину), якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку у розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За правилом ст. 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих неналежним виконання зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

З наявних в матеріалах справи письмових доказів вбачається, що прострочення виконання зобовязання за договором поставки від 10.07.2016 року № 1009 на день подачі позовної заяви складає 55 календарних днів (кінцевий строк виконання зобовязання за договором 08.08.2016 року, фактична дата поставки 03.10.2016 року) , тому розмір пені за прострочення виконання зобовязання, який підлягає сплаті на користь ОСОБА_5 становить 31345,05 грн. ( 18997 грн. * 3% = 569,91; 569,91* 55 = 31345,05 грн.)

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що відповідач має сплатити на користь ОСОБА_5 пеню в сумі 31345,05 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 375,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 вересня 2017 року у цій справі залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 18.01.2018 року.

Головуючий:

Судді: