Справа № 538/1298/17
Провадження № 2/538/95/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
17 січня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі :
головуючого - судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Волошиної Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 18 серпня 1984 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та непорозуміння, тому просить суд розірвати шлюб.
В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.08.1984 року, шлюбні стосунки не підтримують три роки, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений своєчасно та належним чином про час та місце слухання справи, відзиву не надав.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з"явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вислухавши сторону по справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого.
Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 18 серпня 1984 року, про що Сенчанською сільською Радою Лохвицького району Полтавської області, зроблено актовий запис № 11 ( а. с. 3 - свідоцтво про шлюб ). Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають.
Згідно п. 10 роз'яснень ППВС України № 11 від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки 3 роки, сімя фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків позивач вважає неможливим.
Таким чином, судом зясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя.
У звязку з викладеним, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і розірвання шлюбу.
Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Осадча».
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач просила залишити судові витрати за нею, то вони з відповідача не стягуються.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 105, 110 -113 СК України, ст.ст.76, 81, 89, 141, 228, 229, 242-246, 258, 263-268, 272-273, 280-284, 354 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 18 серпня 1984 року Сенчанською сільською Радою Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 11 розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Осадча».
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Лохвицький районний суд Полтавської протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Лохвицького
районного суду Полтавської області ОСОБА_3