АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/464/18 Справа № 206/4229/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зайченко С. В. Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22 червня 2017 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Імекс Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором приєднання,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_2 укладено договір приєднання № 001 від 08.01.2013 року. Відповідно до п.1.2.2 надання кредиту здійснюється в гривні з метою, визначеною п.1.2.3. цього договору. Згідно з додатком № 1 до договору кредиту від 08.01.2013 року дата надання кредиту 17.01.2013 року. Відповідно до умов договору кредиту банк надав позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених в договорі кредиту грошові кошти в сумі 112120,00 грн. зі сплатою 19,92% річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 07.01.2018 року. Банк свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором щодо надання кредиту виконав в повному обсязі. Однак відповідач не виконує покладені на неї зобов'язання з повернення коштів. Тому позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача наявну заборгованість в розмірі 41018,08 грн. та судові витрати.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22 червня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ІмексБанк» - 41018,08 грн., а саме: заборгованість по кредиту - 31630,80 грн., заборгованість по відсоткам - 2135,19 грн., заборгованість по комісії - 6502,96 грн., 749,13 грн. - пеню за прострочення платежів по договору приєднання та судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернулася з апеляційною скаргою,в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_2 укладено договір приєднання №001 від 08.01.2013 р. до договору кредитування автомобілів в системі АТ «ІМЕКСБАНК».

Відповідно до п. 1.2.2. договору, надання кредиту здійснюється у гривні з метою, визначеною п. 1.2.3. цього Договору, а саме з метою придбання позичальником автомобіля. Згідно з Додатком №1 до договору кредиту від 08.01.2013 р. дата надання кредиту - 17.01.2013 року.

Відповідно до умов договору банк надав позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених в договорі кредиту, грошові кошти в сумі 112120,00 грн., зі сплатою 19,92% річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 07.01.2018 року.

Відповідно до п. 1.2.6. Кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати проценти за використання кредиту за фіксованою процентною ставкою 19,92% річних.

Згідно з п. 1.2.8. Кредитного договору кредит погашається з "08" по "08" число кожного місяця. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно з "08" по "08" число місяця наступного за звітним.

Згідно з п. 2.1. Кредитного договору позичальник підтверджує, що: 1) він попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання Кредиту, вартості, видів та предметів сукупних послуг, а також попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами відкриття та обслуговування поточного рахунку, позичкового рахунку, Тарифами банку, будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією, надання якої передбачене законодавством України та нормативними документами НБУ, які йому роз'яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згодний, (2) він отримав свій примірник цього договору та додатків до нього в дату його укладення, (3) він ознайомлений з договором кредитування автомобілів в системі АТ «ІМЕКСБАНК», який оприлюднений на інтернет-сторінці банку за електронною адресою, та які йому роз'яснені, зрозумілі та з якими він цілком згодний.

Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Банк свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором щодо надання кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 18.01.2013 р. по 04.07.2016 р.

Однак відповідач належним чином умови договору приєднання № 001 від 08.01.2013 р. не виконувала, тому, відповідно до розрахунку банку, станом на 13.05.2017р. утворилась заборгованість: строкова заборгованість за кредитом - 22132,00 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 9498,80 грн., строкова заборгованість за відсотками - 35,02 грн.; прострочена заборгованість за відсотками - 2100,17 грн., заборгованість по комісії - 6502,96 грн., заборгованість по пені за прострочення платежів - 749,13 грн.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.611,626,530,625,629,1048-1050,1054 ЦК України, ухвалив рішення, що відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що вона не була повідомлена про зміну реквізитів Банку, не звільняють боржника від виконання зобов'язань за договором.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що 31.10.2016 року відповідач здійснила погашення заборгованості в розмірі 31190,17 грн., відхиляються колегією суддів, оскільки позивачем 22.06.2017 року було подано уточнений позов з урахуванням цієї сплаченої суми, тому судом першої інстанції стягнуто суму заборгованості перед Банком, що існувала станом на 13.05.2017 рік та підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості.

Посилання апелянта на те, що судом необґрунтовано стягнуто з відповідача пеню та комісію за користування кредитними коштами, відхиляються колегією суддів, оскільки право кредитора на отримання зазначених платежів передбачено п.п.1.2.7., 1.2.8. Договору приєднання, а їх розмір визначено відповідно до договору та відповідає розрахунку, наданому банком. В свою чергу відповідач власного розрахунку заборгованості на підтвердження своїх заперечень не надала, в порушення вимог ст.81 ЦПК України, тому доводи апеляційної скарги зводяться до необґрунтованої незгоди з висновками суду першої інстанції та не впливають на встановлені судом обставини справи.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22 червня 2017 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова