Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2644/18
Провадження № 2-о/553/91/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.12.2018м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Тимчука Р.І.,

при секретарі Лунич Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту спільного проживання і перебування на утриманні фізичної особи, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1, звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання і перебування на утриманні фізичної особи, посилаючись на те, щоу зв'язку з тим, що її покійний чоловік був зареєстрований за однією адресою, а фактично проживав з нею за іншою адресою, вона не має можливості отримувати пенсію по втраті годувальника після свого померлого чоловіка ОСОБА_2 Узвязку з цим вона змушена була звернутися до суду.

Заявник та її представник надали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, заяву підтримують та просять задовольнити.

Не зявився представник заінтересованої особи, надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, при вирішення справи поклаються на розсуд суду.

Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, проаналізувавши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 січня 2018 року року помер ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №364272 від 22.01.2018 року (а.с.16). За життя ОСОБА_2 отримував військову пенсію за вислугою років, що підтверджено пенсійним посвідченням серії П №260811 від 04.12.2006 року (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_1 звернулася до відділу обслуговування громадян Подільського району м. Полтава Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за призначенням їй пенсії по втраті годувальника після свого померлого чоловіка ОСОБА_2

Однак листом Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області №7973/03-24/1 від 01.11.2018 року їй було повідомлено, що її заяву про призначення пенсії в разі втрати годувальника на даний час задовольнити не можуть, так як за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатного члена сімї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою. В разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється в судовому порядку (а.с.19).

Цим же листом ОСОБА_1 надано 3-місячний строк для подання відповідної довідки або рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні.

Проте отримати та надати до Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області таку довідку про реєстрацію місця проживання разом з померлим годувальником за однією адресою ОСОБА_1 не може, оскільки за життя її чоловік ОСОБА_2 був зареєстрований за іншою адресою ніж ОСОБА_1.

Водночас з 1995 року і по день смерті 21 січня 2018 року ОСОБА_2 проживав разом з ОСОБА_1 у належній їй квартирі АДРЕСА_1, без реєстрації місця проживання за цією адресою, вів спільне господарство, виховував двох спільних дітей.

Даний факт підтверджується письмовими показанням свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які містяться в матеріалах справи.

Оскільки за даними реєстраційного обліку громадян формально місце проживання ОСОБА_2 дійсно було зареєстроване за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2, що підтверджено відміткою про місце проживання у його паспорті громадянина України серії КН №093186 від 14.03.1998 року, то в позасудовому порядку отримати довідку про реєстрацію місця проживання разом ОСОБА_1 з померлим годувальником ОСОБА_2 за однією адресою або встановити такий факт іншим чином, окрім як за рішенням суду не являється можливим

За життя ОСОБА_2 мав зареєстроване місце проживання (прописку) за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджено відміткою про місце проживання у його паспорті громадянина України серії КН №093186 від 14.03.1998 року. В даній квартирі ОСОБА_2 мав 1/2 частку у праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРІ450327 від 12.03.2011 року.

За цією ж адресою АДРЕСА_3 деякий час разом з ним проживала його дружина ОСОБА_1.

В подальшому, 02.12.1994 року ОСОБА_1 придбала за договором купівлі-продажу квартиру за адресою: АДРЕСА_4. Даний договір зареєстровано в Полтавському міському БТІ в книзі №120 запис №16485 від 07.12.1995 року (а.с.20-22).

В 1995 році ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 переїхали на постійне проживання до належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_5 де спільно проживали, вели спільний побут та господарство, разом виховували дітей та прожили у зазначеній квартирі спільно до дня смерті ОСОБА_2 21.01.2018 року.

Проте, за життя ОСОБА_2, після переїзду на спільне проживання до кв.№108 по вул. Головка, 10 в м. Полтаві не змінив своєї прописки, та залишався формально зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок цього адреса його зареєстрованого місця проживання не збігалася з адресою фактичного місця проживання.

Факт спільного проживання та ведення спільного господарства ОСОБА_2, без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_6 разом з дружиною ОСОБА_6 підтверджується: Довідкою КП ЖЕО №2 Полтавської міської ради від 12.11.2018 року та письмовими показаннями свідків.

Факт перебування ОСОБА_1 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_7 підтверджується тим, що вона являється непрацездатною особою, пенсіонером за віком та інвалідом 2 групи, згідно пенсійного посвідчення № серії ААЕ №060317 від 18.05.2010 року (а.с.13).

Розмір її пенсії станом на день смерті її чоловіка складав 1508,72 грн. А загалом протягом 2017 року розмір її пенсії становив у січні-квітні 1371,36 грн, у травні - вересні 1436,36 грн, а у жовтні-грудні 1508,72 грн, загалом за 2017 рік 17193,4 грн, що підтверджено довідкою Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №816/04-22 від 21.05.2018 року (а.с.23).

Протягом 2018 року розмір пенсії ОСОБА_1 складав у січні-березні 1508,72 грн, у квітні-жовтні 1518,37 грн, яку вона отримує і на теперішній час, що підтверджено довідкою Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №1916/04-22 від 12.11.2018 року (а.с.24).

В той же час, за життя ОСОБА_2 отримував військову пенсію за вислугою років, що підтверджено пенсійним посвідченням серії П №260811 від 04.12.2006 року.

Розмір пенсії ОСОБА_2 складав протягом 2015-2018 років (до дня смерті) 2018,02 грн. щомісяця, що підтверджено довідкою Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області №554/03-51 від 14.11.2018 року (а.с.25-26).

Окрім пенсії ОСОБА_2 займався підприємницькою діяльністю, будучи фізичною особою-підприємцем, яка була припинена за фактом його смерті. Вказане підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

Від здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2 отримував доходи, за рахунок яких також надавав утримання своїй непрацездатній дружині ОСОБА_1

Так, ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець отримував доходи у 2015 році в розмірі 622 739,0 грн., у 2016 році - 711 018,0 грн., у 2017 році - 894 570,0 грн, що підтверджено довідкою, виданою ГУ ДФС України в Полтавській області №24675/10/1631-50-13-28 від 16.11.2018 року у відповідь на адвокатський запит (а.с.29).

За рахунок вказаної пенсії та доходів від здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2 утримував свою непрацездатну дружину ОСОБА_1, у звязку з їх спільним проживанням веденням спільного побуту і господарства постійно та систематично надавав їй матеріальну допомогу, для оплати житлово-комунальних послуг, придбання ліків, одягу, продуктів харчування, здійснення інших необхідних витрат.

Таким чином, пенсія та доходи ОСОБА_2 від здійснення підприємницької діяльності значно перевищували розмір пенсії ОСОБА_1 та були для неї постійним і основним засобом для існування.

Згідно ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно п.1 ч.2 ст. 36 цього Закону непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 36 цього Закону до членів сімї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1)були на повному утриманні померлого годувальника;

2)одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у звязку з втратою годувальника.

Разом з тим, відповідно до статті 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії в разі втрати годувальника сім'ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше З місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім'ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати.

Згідно із частиною першою статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Згідно ч.2 ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Згідно п. «б» ч. 4 ст. 30 цього Закону непрацездатними членами сімї вважаються: батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" або є особами з інвалідністю.

Члени сім'ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію (стаття 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Таким чином ОСОБА_1 будучи непрацездатною дружиною ОСОБА_2, яка досягла пенсійного віку, має право на отримання пенсії по втраті годувальника, оскільки вона перебувала на його повному утриманні та одержувала від нього грошову допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, і яке вона втратила у звязку зі смерті свого чоловіка ОСОБА_2

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення .

Згідно з ч.1, п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що в порядку окремого провадження суди розглядають цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Враховуючи вищевикладене, зміст поданої заяви, а також інші досліджені судом докази, суд вважає заявлені вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 19, 81, 89, 263-268, 315, 319, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту спільного проживання і перебування на утриманні фізичної особи - задовольнити.

1.Встановити факт спільного проживання та ведення спільного господарства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії КН №093186 виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 14.03.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) без реєстрації місця проживання разом з дружиною ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (НОМЕР_2 виданий 11.10.2018 року Подільським районним відділом у м. Полтаві УДМС України в Полтавській обл., код органу 5311; РНОКПП НОМЕР_3) за адресою: АДРЕСА_7 до дня його смерті, 21.01.2018 року.

2.Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (НОМЕР_2 виданий 11.10.2018 року Подільським районним відділом у м. Полтаві УДМС України в Полтавській обл., код органу 5311; РНОКПП НОМЕР_3) на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії КН №093186 виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 14.03.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на час його смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інфомаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_8