Справа №:756/1164/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі - головуючого судді САВЛУК Т.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з матір'ю,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з матір'ю, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

27 липня 2018 року Апеляційним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 березня 2018 року.

19 вересня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

11 грудня 2018 року (вх.№71804/1) відповідач ОСОБА_1 подав через канцелярію суду заяву про відвід головуючого у справі судді Савлук Т.В., з підстав викладених у письмовій заяві.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оцінивши наведені відповідачем підстави для відводу судді, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року (далі ЦПК України), незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом положень ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 та ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов'язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності судді.

Перевіривши наведені відповідачем підстави для відводу головуючого судді у справі, суд приходить до висновку, що прийняття суддею відповідних процесуальних документів та вчинення інших процесуальних дій під час розгляду цивільної справи, не є підставою для відводу судді та оціночно визначатись як сумніви у її об'єктивності та упередженості при розгляді цивільної справи, а можуть бути вирішенні у визначеному процесуальним законодавством порядку шляхом оскарження винесених судом процесуальних документів.

За положенням ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може з заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Враховуючи, що зупинення провадження у справі, у випадку надходження заяви про відвід, є правом суду, вирішуючи дане питання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі до вирішення по суті заяви про відвід судді в порядку ч.1 ст.33 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 252, 258, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати заяву відповідача ОСОБА_1, яка подана через канцелярію суду 11 грудня 2018 року (вх.№71804/1) про відвід головуючого у справі судді Савлук Т.В. - необґрунтованою.

Передати заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Савлук Т.В., яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з матір'ю, для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

С у д д я: