Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" січня 2018 р. Справа № 608/1915/17

Номер провадження2/608/103/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В позовній заяві вона вказала, що перебуває із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Останнім часом відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить її з дитиною у важке матеріальне становище. ОСОБА_2 є працездатною особою, інших утриманців немає, тому позивачка вважає, що повинен приймати участь в утриманні спільного сина, просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1 200 гривень щомісячно.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивачки ОСОБА_2 коштів на утримання дитини не дає, хоча як батько відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний утримувати її до досягнення повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З врахуванням вищенаведених вимог закону суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1 200 гривень щомісячно.

У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 704,80 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. ст.ст. 5, 13, 76, 81, 141, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, жительки м. Чорткова Тернопільської області вул. Сірка, 53 , на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200 (одній тисячі двісті) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. І. Парфенюк