Ухвала

1 березня 2018 року

м. Київ

справа № 761/39331/15-ц

провадження № 61-8208 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу Державного агентства резерву України на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства резерву України, Українського державного науково-дослідного інституту «Ресурс», треті особи: Київська міська державна адміністрація, ОСОБА_2, про визнання звільнення та наказу незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга

Державного агентства резерву України на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва

від 11 липня 2017 року, разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2017 року касаційна скарга залишена без руху, у зв'язку із несплатою судового збору у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір», та не зазначенням у касаційній скарзі місця проживання або місця знаходження усіх учасників справи. Надано заявнику строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до статті 388 ЦПК України (у редакції, що набрала чинності з

15 грудня 2017 року) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху Державне агентство резерву України направило на адресу Верховного Суду квитанцію про сплату судового збору та уточнену редакцію касаційної скарги з зазначенням місця проживання або місця знаходження усіх учасників справи.

З матеріалів касаційного провадження убачається, що касаційна скарга первинно була подана в строк, визначений статтею 325 ЦПК України (в редакції, що була чинною на момент ухвалення судового рішення апеляційної інстанції), проте була повернута ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2017 року, у зв'язку із не усуненням недоліків касаційної скарги.

Зазначена ухвала була направлена заявнику 9 листопада 2017 року, а отримана ним 15 листопада 2017 року, 5 грудня 2017 року заявник повторно подав касаційну скаргу.

За змістом частини п'ятої статті 121 ЦПК України (в редакції, що була чинною на момент подання касаційної скарги) повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З урахуванням наведеного, наявні підстави для поновлення заявнику строку на касаційне оскарження ухвали суду ухвалу апеляційного суду м. Києва

від 11 липня 2017 року.

Наведені в касаційній скарзі доводи підлягають перевірці, а тому згідно з частиною сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

У касаційній скарзі Державним агентством резерву України заявлене клопотання про зупинення виконавчого провадження з виконання ухвали апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2017 року про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, на час розгляду справи у суді касаційної інстанції.

Ураховуючи те, що ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2017 року залишено без змін рішення Шевченківського районного суду м. Києва

від 16 травня 2017 року, клопотання про зупинення якого заявником не ставиться, при цьому оскаржувані рішення ухвалені за результатами розгляду спору у трудових правовідносинах, а доводів на обґрунтування клопотання про зупинення виконання цих рішень заявником не наведено, підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись статтею 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити Державному агентству резерву України строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2017 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу

№ 761/39331/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства резерву України, Українського державного науково-дослідного інституту «Ресурс», треті особи: Київська міська державна адміністрація, ОСОБА_2, про визнання звільнення та наказу незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 20 березня 2018 року.

У задоволенні клопотання про зупинення виконавчого провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик