Справа № 202/5003/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Шишляннікова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, Дніпровська міська рада, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сімєю, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, Дніпровська міська рада задоволено частково.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2017 року дану цивільну справу було повернуто до Індустріального районного суду м Дніпропетровська для винесення додаткового рішення по вищевказаній справі, оскільки судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, Дніпровська міська рада задоволено частково.

Вказаним рішенням дійсно не було вирішено питання розподілу судових витрат, а тому є передбачені законом підстави для ухвалення додаткового рішення по справі.

Згідно статті 88 ЦПК України (в редакції чинній на момент винесення рішення) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 2статті 4 Закону України «Про судовий збір»(в редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Законом Україну «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено з 1 січня 2016 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378 гривень.

Тобто, за подання позову немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач сплатив судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією №0.0.594069140.1 від 02 серпня 2016 року.

Враховуючи той факт, що позивач сплатив мінімальний розмір судового збору за подання позову немайнового характеру, тоді з відповідачів, а саме, Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та Дніпровської міської ради підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору у розмірі 275 грн. 60 коп. (551,20 грн./2) з кожного.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення щодо стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., тобто 275 грн. 60 коп. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 246, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Стягнути з Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 275 грн. 60 коп. з кожного.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Волошин Є.В.