Справа №127/5113/18
Провадження № 2/127/898/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В позові позивач зазначила про те, що 14.01.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач вихованням дочки не займається та ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач має реальну змогу працювати та працює, однак місце його роботи позивачу невідомо. Тому, позивач вважає, що відповідач може та зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання ОСОБА_3

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову.

В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Позивачем суду надано клопотання про розгляд справи у її відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач також,надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про визнання позовних вимог в повному обсязі.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 14.01.2007 року між сторонами був зареєстрований шлюб, про що відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької областібуло складено відповідний актовий запис № 31. (а.с. 31)

Також судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, що підтверджується свідоцтвом про її народження, яка проживає разом із позивачем. (а.с.35)

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до приписів ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання про можливість прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

При зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з огляду на те, шо позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 гривень.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Також позивач просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 500,00 грн., згідно розрахункової квитанції від 03.03.2018 року, виданої адвокатом ОСОБА_4

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04).

Договір про надання правової допомоги від 03.03.2018 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_4, є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України. Позивачем не надано акту виконаних робіт щодо надання юридичних послуг адвокатом ОСОБА_4, відповідно суду неможливо встановити, яка саме робота була зроблена представником позивача, в якому обсязі і скільки часу було витрачено, що відповідно, унеможливлює встановити відповідність заявленої вартості правової допомоги.

Суд, виходячи із суті спору та зважаючи на складність цієї справи, час розгляду, вважає, що визначена представником позивача сума витрат на правову допомогу є дещо завищеною.

Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку до часткового задоволення про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в сумі 500,00 гривень.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись положеннями Конвенції ООН про права дитини, ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України, 1-18, 76, 77-81, 95, 137, 141, 206, 228, 229, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 274, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний № НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний № НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, судові витрати на правову допомогу в сумі 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2704, 80 гривень судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Вінницький міський суд Вінницької області.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2.

Відповідач ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Повний текст рішення суду складено 23.07.2018 року.

Суддя О.О. Жмудь