АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Леонтюк Л.К.
№22-ц/796/101/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Українець Л.Д.

суддів Немировська О.В.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство « Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» про визначення конкретного порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення конкретного порядку користування квартирою.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2017 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відмову у відкритті провадження у справі.

Зазначає, що його зареєстрованим місцем проживання є: АДРЕСА_1, що територіально не належить до Дарницького району м. Києва, у зв'язку з чим дана справа має розглядатися за його зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом міста Києва.

ОСОБА_2 та третя особа особа - Комунальне підприємство « Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» в судове засідання не з"явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені судом, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштових відправлень 12.01.2018 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відкриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції підставно виходив з того, що спір підсудний Дарницькому районному суду м. Києва з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, (ч.1 ст. 30 ЦПК України, в редакції від 15.12.2017 року) позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном ; про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Виходячи з аналізу правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об'єктом якого є нерухоме майно.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач просить визначити конкретний порядок користування квартирою АДРЕСА_2, яка належить на праві власності в рівних частках їй та відповідачу (а.с. 2-4).

Отже, зазначені позовні вимоги стосуються нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2.

Рішенням Київської міської ради від 22 січня 2015 року №34/899 затверджено офіційний довідник "Вулиці міста Києва", відповідно до якого АДРЕСА_2 територіально відноситься до Дарницького району м. Києва.

Твердження апелянта про те, що справа не підсудна Дарницькому районному суду м. Києва, так як він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 є безпідставними, оскільки заявлений спір повинний розглядатися за правилами виключної підсудності.

Таким чином, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції діяв у межах закону і, зважаючи на вимоги ст. 114 ЦПК України, дійшов вірного висновку, що справа підсудна саме Дарницькому районному суду м. Києва, оскільки позивач у відповідності до процесуального закону пред'явив позов за місцем знаходження нерухомого майна.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 січня 2018 року.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді О.В. Немировська

В.А. Шебуєва