Постанова

Іменем України

09 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 389/2636/16-ц

провадження № 61-1724 св 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Усика Г.І. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4

відповідачі: Виконавчий комітет Знам'янської міської ради Кіровоградської області,

Міський голова Знам'янської міської ради Кіровоградської області

треті особи: Комунальне підприємство «Знам'янський комбінат комунальних послуг», Знам'янське міське комунальне підприємство «Ринокторгсервіс»

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Знам'янського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2017 року у складі судді Берднікової Г. В. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 6 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Суровицької Л. В., Авраменко Т. М., Чельник О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексуУкраїни (далі - ЦПК України), у редакції Закону України

№ 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, ЦПК України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області та міського голови Знам'янської міської ради Кіровоградської області ОСОБА_5, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Комунального підприємства «Знам'янський комбінат комунальних послуг» (далі - КП «Знам'янський комбінат комунальних послуг») та Знам'янського

міського комунального підприємства «Ринокторгсервіс» В особі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_6, про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральне шкоди.

Посилаючись на те, що його було звільнено з порушенням вимог трудового законодавства, просив: визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови Знам'янської міської ради Кіровоградської області ОСОБА_5

від 9 вересня 2016 року; поновити його на посаді керівника підприємства у

КП «Знам'янський комбінат комунальних послуг»; стягнути з виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 7 250 грн 00 коп. з індексацією невиплаченої заробітної плати за весь період несплати, а також моральну шкоду, заподіяну незаконним звільненням у розмірі 10 000 грн 00 коп.

Ухвалою Знам'янського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у судові засідання, призначені на 5 та 31 жовтня 2017 року позивач та його представник не з'явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, а тому за вимогами пункту третього частини першої статті 207 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали) позовну заяву ОСОБА_4 слід залишити без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 6 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, ухвалу суду першої інстанції залишено

без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов

правильного висновку про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки повідомленні належним чином про дату і час судових засідань, позивач та його представник повторно не з'явились до суду та не надали заяви про розгляд справи

за їх відсутності. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2017 року, ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані ухвали, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що він та його представник не були присутніми в судовому засіданні 5 та 31 жовтня 2017 року з поважних причин, про що зазначили у заявах про відкладення розгляду справи, проте суди, визнали причини

неявки неповажними та помилково залишили позовну заяву без розгляду.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, доводи касаційної скарги цих

висновків не спростовують.

За змістом вимог частини третьої статті 169 ЦПК України та пункту третього частини першої статті 207 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал) законом надано суду право залишити позовну заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином було повідомлено про час і місце розгляду справи; позивач повторно не з явився в судове засідання без поважних причин; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_4, суди, правильно застосувавши положення статті 169, пункт третій частини першої статті 207 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал), дійшли до обґрунтованого висновку про те, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, повторно не з'явився у судове засідання та ВІД нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим правильно оцінили другу поспіль неявку належним чином повідомленого позивача, як зловживання його своїми правами.

Закон надає право суду залишати позов без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання незалежно від причин його неявки.

Доводи ОСОБА_4 про обмеження права на доступ до правосуддя є безпідставними, оскільки перевіряючи їх, апеляційним судом зазначено, що у справ призначалось чотирнадцять судових засідань, у яких п'ять разів продовжувались перерви за клопотанням позивача, три рази - за клопотанням представника позивача.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Крім того, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Знам'янського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня

2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 6 грудня

2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

С.О. Погрібний

О.В. Ступак