Справа № 236/3577/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Ковнєрової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Лиман Донецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2017 позивач звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до територіальної громади м. Лиман Донецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування(а.с.2-3).

Позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, до суду надав заяву в якій просить цивільну справу розглянути за його відсутності, позов задовольнити(а.с.37).

Представник відповідача територіальної громади м. Лиман Донецької області, просить розглянути справу в відсутності представника, рішення прийняти на розсуд суду, про що надав відповідну заяву (а.с. 41-42).

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву в якій просить цивільну справу розглянути за її відсутності, позов визнає(а.с.43).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані докази, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. ст. 15, 16, 328, , 1217, 1218, 1220, 1258, 1261, 1265,1268-1270ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України (ППВСУ) від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», положеннями узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України про розгляд цивільних справ про спадкування від 01.03.2013 року.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

26.03.2015 померла ОСОБА_3, яка постійно мешкала в м. Лиман(ОСОБА_4), вул. К. Гасієва(Чапаєва)АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно: ? частина квартири АДРЕСА_2(Чапаєва), м. Лиман(ОСОБА_4), Донецької області. Зазначена частка квартири належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради 01.04.2003 року та зареєстроване у Слов'янському КП «БТІ» 19.07.2004 за № 4133-16(а.с.17-18).

Цивільне законодавство України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_3 прийняв спадкоємець за законом першої черги чоловік ОСОБА_5(а.с.12), який постійно, проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Лиманської міської ради Донецької області № 7942/13 від 05.10.2017(а.с.25).

Спадкоємець першої черги за законом - ОСОБА_5 спадкове майно після смерті ОСОБА_3 прийняв, але юридично не оформив свої спадкові права.

05.04.2017 помер ОСОБА_5, який постійно проживав в м. Лиман(ОСОБА_4), вул. К. Гасієва(Чапаєва)АДРЕСА_1 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно: квартира АДРЕСА_2(Чапаєва), м. Лиман(ОСОБА_4), Донецької області. Зазначене майно - ? частка квартири належала ОСОБА_5 та ? частка квартири належала ОСОБА_3, яку після її смерті прийняв чоловік ОСОБА_5, але юридично не оформив свої спадкові права. Нерухоме майно належало ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради 01.04.2003 року та зареєстроване у Слов'янському КП «БТІ» 19.07.2004 за № 4133-16(а.с.17-18).

Статтею 1258 ЦК України визначена черговість спадкування за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Спадкове майно після смерті ОСОБА_5 прийняв єдиний спадкоємець за законом п'ятої черги його онук - ОСОБА_1(а.с.15,16,19), оскільки згідно вимог ст. ст. 1269, 1270 ЦК України своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори (а.с. 8). Інші спадкоємці після смерті спадкодавця ОСОБА_5 відсутні(а.с.35).

Статтею 25 ч.4 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності, не встановлена судом.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним, із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

В Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визнання й захисту рівним чином усіх форм власності (ст. ст. 13, 14, 41).

Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з вищевказаних підстав.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 1217, 1218, 1220, 1258, 1261, 1265, 1268-1270 ЦК України ст.ст. 12, 13, 81, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади м. Лиман Донецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування на майно, яке залишилося після померлого 05.04.2017 ОСОБА_5:

двокімнатну квартиру № 46(сорок шість), загальною площею 50,1 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., буд. 37(тридцять сім) по вул. К.Гасієва, м. Лиман, Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя -