КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Остапчук Т.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/671/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсними дій, відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із вказаним позовом, який мотивовано тим, що позивачі є власниками автомобіля MITSUBISHILANCER, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно договору оренди від 02 вересня 2013 р., за яким було передано вказаний автомобіль орендарю, вартість автомобіля складала із врахуванням індексації 120 тис. грн., проте даний автомобіль іноземного виробництва і вартість таких автомобілів у гривні завжди залежить від курсу іноземної валюти. На час подання позову сума вартості автомобіля у зв'язку із різким подорожанням долару США в Україні в еквіваленті складає 391 708,50 грн.

Позивачі посилаються на те, що приватний нотаріус ОСОБА_4, перебуваючи у змові з обвинуваченими по кримінальній справі, що пов'язана з даним позовом, незаконно відчужив належний позивачам автомобіль, усвідомлюючи факт посвідчення документів з підробкою підписів та по недійсному документу, порушив право приватної власності на вже зазначений автомобіль. Автомобіль досі перебуває у розшуку та власникам не повернутий, а Міністерство юстиції України своєчасно не вжило заходів реагування та не зупинило нотаріальну діяльність ОСОБА_4, шляхом анулювання його свідоцтва.

Тому, з урахуванням уточнюючих позовних вимог просили визнати незаконною нотаріальну дію щодо видачі приватним нотаріусом Острозького нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2 довіреності від 12.09.2013 р. на бланку серії ВТМ №415802, вказану довіреність визнати недійсною та зобов'язати Міністерство юстиції України внести відповідні зміни до Єдиного реєстру довіреностей.

Зобов'язати Міністерство юстиції України внести на розгляд Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім'я ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 12 ЗУ &q?оз;Про нотаріат&q?фі;.

Стягнути з приватного нотаріуса Острозького нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 393 900,00 грн. матеріальної шкоди, 279 500,00 грн. матеріальної шкоди на користь ОСОБА_3, всі судові витрати покласти на Міністерство юстиції України.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3подали апеляційну скаргу, яку обґрунтовували тим, що судом фактично не розглянута вимога визнання незаконною нотаріальної дії щодо видачі довіреності, визнання довіреності недійсною та зобов'язання МЮУ внести відповідні зміни до ЄРД, внаслідок чого судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального права, тому просили скасувати рішення районного суду та ухвалити судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля MITSUBISHI LANCER, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно договору оренди від 02 вересня 2013 р. ОСОБА_3 передав автомобіль орендарю ОСОБА_5

12 вересня 2013 року приватним нотаріусом Острозького нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_4 було посвідчено довіреність за реєстровим № 956 на право розпорядження транспортним засобом від імені ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 33)

Також встановлено, що на досудовому розслідуванні перебуває кримінальне провадження № 0000361 та № 0000521 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 358 КК України, де позивачку визнано потерпілою.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог районний суд мотивував свій висновок тим, що позивачами не надано належних та допустимих доказів спричинення приватним нотаріусом шкоди, яка б підлягала відшкодуванню на законних підставах.

Колегія суддів погодитися повністю із вказаним висновком суду першої інстанції не може виходячи з наступного.

Згідно ст.43 Закону України &q?ці;Про нотаріат&q?и ; - не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників.

При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії.

Згідно із статтею 50 Закону України &qu ;Про нотаріат&qu-b; нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року № 2 &quar;Про практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні&quph; при вирішенні питання про обґрунтованість скарг суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення, не допускаючи при цьому як потурання відхиленням від зазначеного порядку, так і формального скасування нотаріальної дії, коли ці відхилення не вплинули на її вчинення.

Згідно з пунктами 6.1, 6.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нотаріус засвідчує справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить закону і які не мають характеру правочинів та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини.

Нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документах, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою.

Як встановлено судом, в день посвідчення довіреності 12 вересня 2013 року позивачка ОСОБА_2 будь - яку довіреність не підписувала і саме в цей день не знаходилася в м. Острог Рівненської області даний факт сторонами не оспорюється.

Із висновку експерта №418/тдд від 20 жовтня 2013 року вбачається, що підпис та рукописний напис від імені ОСОБА_2 праворуч реквізиту «Підпис» нижче друкованого тексту основного змісту на довіреності серії ВТМ №415802 від 12 вересня 2013 року виконано не ОСОБА_2, а іншою особою. (а.с.35-38).

Оскільки судом достовірно встановлено, що позивачка ОСОБА_2 не підписувала довіреність серії ВТМ №415802 від 12 вересня 2013 року, тому дії приватного нотаріуса щодо посвідчення вказаного правочинну визнати правомірними не можна .

Визнати правомірними дії нотаріуса щодо посвідчення вказаного правочинну за паспортом серії НОМЕР_2, пред'явленого від імені ОСОБА_2 при відсутності вклеєної фото в 25 років також не можна.

За загальним правилом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільств. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Оскільки ОСОБА_2 не мала наміру на укладення правочину - надання права на розпорядження належного їй майна, тому було відсутнє її волевиявлення на укладення вказаного правочину, у зв'язку з чим дана довіреність повинна бути визнана недійсною.

Згідно зі ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

З врахуванням викладених обставин колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивачів в частині заявлених позовних вимог щодо визнання незаконною нотаріальну дію, а саме видачі приватним нотаріусом Острозького нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2 довіреності від 12 вересня 2013 року на бланку серії ВТМ №415802, вказану довіреність визнати недійсною та зобов'язати Міністерство юстиції України внести відповідні зміни до Єдиного реєстру довіреностей.

Щодо решти позовних вимог колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, оскільки з матеріалів справи вбачається, що наказом Міністерства юстиції України від 17.02.2016р. № 450/5 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 23 липня 1997р. за № 2701 на ім'я ОСОБА_4 , а питання щодо відшкодування спричиненої шкоди повинно бути вирішено шляхом пред'явлення позову до безпосередніх заподіювачів даної шкоди, осіб що заволоділи вказаним майном позивачки.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.43, 50 Закону України &qu

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 червня 2018 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконною нотаріальну дію щодо видачі приватним нотаріусом Острозького нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2 довіреності від 12 вересня 2013 року на бланку серії ВТМ №415802, визнання вказаної довіреності недійсною та зобов'язання Міністерства юстиції України внести відповідні зміни до Єдиного реєстру довіреностей та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Визнати незаконною нотаріальну дію щодо видачі приватним нотаріусом Острозького нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2 довіреності від 12 вересня 2013 року на бланку серії ВТМ №415802, вказану довіреність визнати недійсною та зобов'язати Міністерство юстиції України внести відповідні зміни до Єдиного реєстру довіреностей.

В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Мотивований текст постанови виготовлено та внесено до ЄДРСР 22 грудня 2018 року.

Головуючи суддя М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв