Справа № 500/6866/17
Провадження № 2/500/624/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, у порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 3,25 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, свої вимоги мотивує тим, що вищевказана земельна ділянка належить ОСОБА_3. 03.01.2014 року ОСОБА_3 залишив заповіт, згідно умов якого належну йому на праві власності земельну ділянку, розміром 3,25 га, що знаходиться на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 16.09.2004 року заповів - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане майно. ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом на користь ОСОБА_1. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 являються дружина ОСОБА_4, донька ОСОБА_2, син ОСОБА_1. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/3 частки земельної ділянки, яку вона прийняла після свого чоловіка ОСОБА_3 та земельної ділянки площею 3,21 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. 03.01.2014 року ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно умов якого належну їй на праві власності земельну ділянку, розміром 3,21 га, що знаходиться на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 16.09.2004 року заповіла - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 у встановлений законом строк прийняла спадщину за заповітом. Частка земельної ділянки, яку ОСОБА_4 прийняла після чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, не охоплена заповітом тому спадкування вищевказаної частки здійснюється за законом. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 являються донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем. ОСОБА_2 від прийняття спадщини за законом відмовилась. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_3 на вищевказану земельну (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданий 16 вересня 2004 року уповноваженим органом на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 25.03.2003 року № 222/А, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-16-915), відсутній.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 3,25 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 16.09.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-16-915, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 14.03.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після смерті ОСОБА_3, згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,25 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 03.01.2014 року секретарем Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Павленко Т.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2, ОСОБА_3 заповів належну йому на праві власності земельну ділянку, розміром 3,25 га, що знаходиться на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 16.09.2004 року - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50479485 від 04.01.2018 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М., заповіт ОСОБА_3 від 03.01.2014 року, зареєстрований за № 2 не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що у встановлений законом строк ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом на користь ОСОБА_1, що підтверджено відповідною заявою від 03.09.2014 року за № 729, посвідченою секретарем Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Павленко Т.Г., яка міститься в матеріалах спадкової справи.

Згідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являються:

- дружина ОСОБА_4, що підтверджено записом акта про шлюб № 10, складеним 19.10.1964 року Першотравневою сільською Радою депутатів трудящих;

- донька ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7, виданим 28.04.1966 року Першотравневою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_8, виданим 20.02.1998 року Першотравневою сільською Радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_2»;

- син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9, виданим 13.06.1971 року Першотравневою сільською Радою Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено довідкою № 716 виданою 10.07.2017 року виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються таким, які прийняли спадщину.

Як встановлено раніше, ОСОБА_2, від прийняття спадщини за законом відмовилась на користь ОСОБА_1

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 від 28.03.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті ОСОБА_4, згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частка земельної ділянки, яку вона успадкувала після свого чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та земельна ділянка площею 3,21 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого Ізмаїльською райдержадмістрацією 16.09.2004 року.

Відповідно до заповіту, посвідченого 03.01.2014 року секретарем Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Павленко Т.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1, ОСОБА_4 заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку, розміром 3,21 га, що знаходиться на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_11, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 16.09.2004 року - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50479433 від 04.01.2018 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М., заповіт ОСОБА_4 від 03.01.2014 року, зареєстрований за № 1 не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 прийняла спадщину за заповітом, оскільки звернулась у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджено відповідною заявою від 01.08.2014 року № 651, посвідченою секретарем Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Павленко Т.Г., яка міститься в матеріалах спадкової справи.

Відповідно до ст. 1245 ЦК України - частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Зважаючи, що частка земельної, яку ОСОБА_4 успадкувала після свого чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, не охоплена заповітом, то спадкування вказаної частки здійснюється за законом.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються:

- донька ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7, виданим 28.04.1966 року Першотравневою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_8, виданим 20.02.1998 року Першотравневою сільською Радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_2»;

- син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9, виданим 13.06.1971 року Першотравневою сільською Радою Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно мешкав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 1031 від 29.07.2014 року, наданою виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який прийняв спадщину.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 від прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відмовилась.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. від 02.12.2017 року за № 1561/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_3 на вищевказану земельну (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданий 16 вересня 2004 року уповноваженим органом на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 25.03.2003 року № 222/А, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-16-915), відсутній.

Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на відповідне спадкове майно оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1261, 1268, 1270, 1273 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 68644, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 68644, АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на земельну ділянку площею 3,25 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданий 16.09.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-16-915, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.Я.Присакар