Справа № 766/8186/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

при секретарі Матієнко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Херсоні, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 25.06.2016 року помер ОСОБА_4, який є батьком позивачу. 25.04.2017 року, мати позивача, ОСОБА_5, звернулася до державного нотаріуса Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_6, із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті 25.06.2016 року ОСОБА_4 Другою ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №510/2016. ОСОБА_5 заявою від 25.06.2016 року відмовилась від прийняття спадщини на користь дітей померлого: малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, інших спадкоємців які б претендували на спадщину відсутні. 25.04.2017 року державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_6 прийнято постанову, якою ОСОБА_5 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріусом було зроблено запит до філії АТ «Укресімбанк» у м.Херсоні про наявність індивідуального сейфу на імя померлого ОСОБА_4 У відповідь банку на запит нотаріуса повідомлено, що з померлим ОСОБА_4 було укладено договір №730 на користування індивідуальним сейфом №22 у сховищі для індивідуальних сейфів ПАТ «Державний експортно-імпортний банк Україна». У звязку з тим, що свідоцтво про право на спадщину видається на конкретне майно чи права, для встановлення вмісту банківського сейфу, нотаріусом зроблено запит щодо надання інформації про матеріальні і документальні цінності, які знаходяться в індивідуальному сейфі №22, яким користувався спадкодавець. На зазначений запит банком надано відповідь, в якій вказано, що банк не складає опису майна, що містяться в сейфі, не відповідає за цілісність внутрішнього вмісту сейфу. Таким чином, нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на вміст банківського сейфу, оскільки не володіє інформацією про те, що саме знаходиться в ньому. Для реалізації права на спадщину виникла необхідність розкриття інформації про зміст банківського сейфу, оскільки це є необхідною умовою для видачі державним нотаріусом спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину. У звязку з цим, позивач просив для отримання інформації щодо змісту банківської ячейки (сейфу), яку орендував ОСОБА_7 в філії АТ «Укресімбанк» у м.Херсоні створити комісію, в яку включити спадкоємців, померлого ОСОБА_4: ОСОБА_1, ОСОБА_3, та їх представника ОСОБА_5

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача в судове засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи - Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника державної нотаріальної контори. При винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25.08.2016 року заяву ОСОБА_5 задоволено. Встановлено факт смерті ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території, а саме: с.Доля Старобешевського району Донецької області, дата смерті 25.06.2016 року, громадянство громадянин України, дата народження 07.08.1966 року, місце народження Україна, м.Алчевськ Луганської області.

Згідно актового запису про смерть №653, складеного 02.09.2016 року Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_4 помер 25.06.2016 року.

З ОСОБА_8 про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45530185 від 25.10.2016 року Другої ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №510/2016 після померлого 25.06.2016 року ОСОБА_4.

Постановою від 25.04.2017 року державний нотаріус Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_6 відмовила ОСОБА_1, від імені якого на підставі довіреності, посвідченої 25.11.2016 року ОСОБА_8, другим секретарем з консульських питань Посольства України у ФРН за реєстровим №573/1096-2016, діє ОСОБА_5, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вміст індивідуального сейфу №22 у сховищі для індивідуальних сейфів ПАТ «Державний експортно-імпортний банк Україна», після смерті його батька ОСОБА_4 Відмова була обґрунтована тим, що згідно відповіді філії АТ «Укресімбанк» у м.Херсоні №069-04/18 від 07.11.2016 року на запит нотаріуса, з померлим ОСОБА_4 було укладено договір №730 на користування індивідуальним сейфом №22 у сховищі для індивідуальних сейфів ПАТ «Державний експортно-імпортний банк Україна». У звязку з тим, що свідоцтво про право на спадщину видається на конкретне майно чи права, для встановлення вмісту банківського сейфу, нотаріусом зроблено запит щодо надання інформації про матеріальні та документальні цінності, які знаходяться в індивідуальному сейфі№22, яким користувався спадкодавець. На зазначений запит банком надано відповідь 13.02.2017 року за №069-04/04, що банк не складає опису майна, що міститься в сейфі, не відповідає за цілісність внутрішнього світу сейфу, а лише відповідає за зовнішню недоторканість сейфа. Таким чином, нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на вміст банківського сейфу, оскільки не володіє інформацією про те, що саме знаходиться в ньому. Відповідно до п.2 ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Також, з зазначеної постанови вбачається, що відповідно до заяви ОСОБА_5 від 25.06.2016 року про відмову від прийняття спадщини після смерті 25.06.2016 року її чоловіка, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, Другою ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №510/2016. ОСОБА_5 заявою від 25.06.2016 року відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь дітей померлого: малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заяви інших спадкоємців в матеріалах спадкової справи відсутні. Згідно даних спадкової справи №510/2016 спадкоємцями ОСОБА_4 є його діти: малолітня донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про стан рахунків клієнта.

Відповідно до ч.1 ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: 1) на письмовий запит або з письмового дозволу власника такої інформації; 2) за рішенням суду; 3) органам прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Антимонопольного комітету України - на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу; 4) органам Державної податкової служби України на їх письмову вимогу щодо наявності банківських рахунків; 5) центральному органу виконавчої влади із спеціальним статусом з питань фінансового моніторингу на його запит щодо фінансових операцій, пов'язаних з фінансовими операціями, що стали об'єктом фінансового моніторингу (аналізу) згідно із законодавством щодо запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, а також учасників зазначених операцій; 6) органам державної виконавчої служби на їх письмову вимогу з питань виконання рішень судів та рішень, що підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», стосовно стану рахунків конкретної юридичної особи або фізичної особи, фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено, зокрема, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Суд також звертає увагу на те, що чинне законодавство не містить будь-яких обмежень розкриття обсягу інформації, яка містить банківську таємницю, на письмовий запит власника інформації, а також на вимогу й рішення суду.

Постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року №267 затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містин, банківську таємницю.

Так, пунктом 3.2 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов'язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, підлягає задоволенню, оскільки встановлення змісту банківського сейфу спадкодавця надасть можливість видати нотаріусом свідоцтво про право на спадщину на вміст банківського сейфу.

Керуючись ст.ст.12,13,76,81, 89, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Херсоні, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю задовольнити.

Розкрити банківську таємницю щодо банківської ячейки (сейфу), яку орендував ОСОБА_7 в Філії АТ «Укрексімбанк» у м.Херсоні згідно договору №730 на користування індивідуальним сейфом №22 у сховищі для індивідуальних сейфів Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-комерційний банк України", шляхом створення комісії, в яку включити спадкоємців, померлого ОСОБА_4, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та їх представника ОСОБА_5 для отримання інформації щодо змісту банківської ячейки (сейфу), та надання одного з примірників акту опису майна померлого ОСОБА_4, яке буде виявлено в банківській ячейці (сейфі) згідно договору №730,на користування індивідуальним сейфом №22 у сховищі для індивідуальних сейфів Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-комерційний банк України" спадкоємцям ОСОБА_1, ОСОБА_3 та їх представнику ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текс рішення виготовлений 11.01.2018 року.

Суддя: С.І.Майдан