Справа № 2-1080-2004
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

представника заявника ОСОБА_1 за угодою адвоката ОСОБА_2

представника стягувача ОСОБА_3 за угодою ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31 серпня 2018 року звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається, що відповідно до рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.08.2004 року він сплачує ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти, в розмірі 100 гривень щомісячно, починаючи з 10.08.2004 року по теперішній час.

З 2016 року син ОСОБА_6, самостійно прийнявши рішення щодо зміни місця проживання, проживає з ним за адресою: с.Садки вул.Підгірна, 143 Кременчуцького району та знаходиться на його повному матеріальному утриманні, що підтверджується актом про проживання та це можуть підтвердити свідки.

Оскільки на сьогоднішній день припинився обовязок боржника, тобто відпала необхідність сплати аліментів на користь ОСОБА_3, так як син проживає з ним та він його утримує, відповідно до положень ст.432 ЦПК України просив визнати виконавчий лист № 2-1080 виданий 20 серпня 2004 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області на підставі рішення суду від 20.08.2004 року про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 100 гривень щомісячно починаючи з 10 серпня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття та зупинити виконання за ним до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_7 заяву підтримала та просила задовольнити, про обставини та підстави якої пояснила так, як це викладено в заяві.

Представник стягувача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, вважає її незаконною та необґрунтованою, посилаючись, що відсутні докази проживання сина ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_1 і обовязок матеріального утримання неповнолітнього сина заявником як батьком ніхто не відміняв.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Установлено, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 серпня 2004 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 100 грн. щомісячно починаючи з 10 серпня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття, про що 20 серпня 2004 року Кременчуцьким районним судом був виданий виконавчий лист № 2-1080.

Згідно довідки ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» №4014/А/703 від 01.08.2018 року на підприємство у жовтні 2004 року надійшло розпорядження і виконавчий лист № 2-1080 від 20 серпня 2004 року, на підставі яких з 01.10.2004 року по теперішній час проводяться стягнення аліментів в розмірі 100 грн. щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Отже, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вказано в Інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, а є інші причини, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги пятої ЦК України.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Судом установлено, що сторони не укладали в нотаріальному порядку договір про порядок і способи утримання і виховання сина. Зобовязання батька та матері щодо утримання неповнолітнього ОСОБА_6 не були припинені.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Згідно з п. 4 ч. першої ст. 49 Закону «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 року № 606-ХІV), скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження. У зв'язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред'явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на підставі зазначеного.

Крім того, згідно з ч. 2 і ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Станом на час надходження до суду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та на час вирішення судом цієї заяви, до суду не надходив ні виконавчий лист з відміткою про його виконання, ні постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, у зв'язку з ненаданням суду доказів щодо наявності підстав, з якими закон пов'язує можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст . 432 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцять днів з дня її проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

У разі оголошення вступної і резолютивної частини ухвали зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.

СуддяОСОБА_8