ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1553/18 Справа № 200/5976/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Єлісєєва Т.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

за участю секретаря судового засідання Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м.Дніпра про стягнення матеріальної та моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И Л А:

19 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області,Управління ДКС України у Шевченківському районі м.Дніпра про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якому просила стягнути з КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на її користь 5375 грн. 40 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди; стягнути з Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області через Управління ДКС України у Шевченківському районі м. Дніпра на її користь 50000 грн на відшкодування моральної шкоди, витрати по справі покласти на відповідачів (а.с.1-4).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області,Управління ДКС України у Шевченківському районі м.Дніпра про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено (а.с.21-22).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.24-29).

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів. Зазначає, що 09 травня 2007 року по вул. Героїв Сталінграду (пр.Б.Хмельницького) № 97 сталася пожежа. Мешканців було виселено та надано тимчасовий притулок. Жодних комунікацій в приміщенні, яке належить їй не має. Після пожежі за даною адресою ніхто не проживає. Договір про надання житлово-комунальних послуг не укладала. Зазначає, що судом не досліджено чи мала вона можливість користуватися послугами КП Дніпроводоканал та мати доступ до комунальних послуг, без належних комунікацій.

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 квітня 2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ по справі №200/5976/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Дніпроводоканал» суму боргу за послуги водопостачання і водовідведення у розмірі 1954 грн. 54 коп. та 121 грн. 80 коп. судового збору.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2016 року, за заявою ОСОБА_1 зазначений судовий скасований (а.с. 9).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить.

Так, відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про питну воду, питне водопостачання та водовідведенняспоживачі зобовязані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Як вбачається з матеріалів справи, водопостачання в указаний житловий будинок проводиться КП «Дніпроводоканал» та позивачу відкрито особовий рахунок № 08.

Колегія суддів критично ставиться до тверджень апелянта щодо відсутності договору, оскільки, враховуючи вищенаведене, між КП «Дніпроводоканал» та ОСОБА_1 встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг. Апелянт не надала доказів звернення до відповідача щодо її відмови та припинення надання послуг, рівно як і доказів відєднання будинку (квартири) від системи водопостачання.

Згідно із ч. 1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоча в ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15.

Критично суд ставиться і до посилань скаржника не те, що в квартирі ніхто з мешканців не проживає та відповідно не користуються водою, у звязку з чим вона не повинна сплачувати нараховану заборгованість є необґрунтованими, оскільки позивач незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання зобов'язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання зазначених послуг, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж.

У п.6 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач житлово-комунальних послуг має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні.

Доказами відсутності споживача або членів його сімї можуть слугувати будь-які довідки з іншого місця перебування (роботи, лікування, навчання, довготривалого відрядження тощо), видані установами і організаціями та завірені у встановленому порядку печаткою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (далі - Правила № 630) затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила №630), які визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України.

Відповідно до пунктів 3, 4 Правил № 630, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У разі планування перерви в наданні послуг виконавець зобов'язаний повідомити про це споживача через засоби масової інформації, а також письмово не пізніше ніж за 10 днів до її настання (за винятком перерви, що настала внаслідок аварії або дії непереборної сили). У повідомленні зазначаються причина та час перерви в наданні відповідних послуг.

Згідно п. п. 17, 18 Правил № 630, надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно п. п. 20, 21 Правил № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.

Згідно п. 24, 25 Правил № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно з ч.3 п. 29 Правил № 630, споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою.

Відповідно до Порядку звільнення наймачів (власників) квартир (приватних будинків) та членів їх сімей за період тимчасової відсутності від оплати за комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, водовідведення), затвердженого Рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №3884 від 20.12.2004 року, наймач (власник) квартири (приватного будинку) при тимчасовій відсутності всієї сімї має право на несплату вартості наданих послуг з холодного та гарячого водопостачання, водовідведення за умов відключення виробником (надавачем) послуг холодної та гарячої води, опломбування запірних вентилів на вводі у квартиру (приватний будинок)

Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №82 від 26 лютого 2013 року було затверджено Порядок звільнення власників квартир та членів їх сімей за період їх тимчасової відсутності від оплати за послуги холодного і гарячого водопостачання та водовідведення, який передбачає аналогічні підстави звільнення наймача (власника) квартири від оплати послуг водопостачання та водовідведення. При цьому власник квартири повинен надати в районні дільниці КП «Дніпроводоканал» такі документи: заява про відключення холодної і гарячої води та опломбування запірних вентилів із зазначенням періоду тимчасової відсутності; акт КП «Дніпроводоканал» про відключення та опломбування вентилів холодної і гарячої води.

Проте, позивачем не надано жодного належного доказу, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального водопостачання і водовідведення у передбаченому законом порядку.

Не надано доказів звернення до відповідача з письмовою заявою про тимчасову відсутність в квартирі мешканців у період виниклої заборгованості

Також, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до КП «Дніпроводоканал» із заявами про відключення послуги з водопостачання та опломбування вентиля на вводі у квартиру.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ст. 79, ч. 1 ст. 80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Оскільки належних, достатніх і допустимих доказів, які б підтверджували, що позивач вжила необхідні заходи для того, щоб належним чином відмовитися від отримання послуг водопостачання та водовідведення позивачем не надано, колегія суддів дійшла до висновку, що позов не обґрунтований та підстави для його задоволення відсутні.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: