233 № 233/5668/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2018 року
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
В С Т А Н О В И В:
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_2 просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав, передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 . Разом з нею співвласниками квартири є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
У спірному жилому приміщенні зареєстрована вона та її син ОСОБА_3 , 1971 року народження та дочка ОСОБА_4 .
Проте, понад один рік відповідач у спірному приміщенні жилому приміщенні не проживає, житлом не користується, участі у витратах, пов`язаних з утриманням квартири не несе, його особистих речей у квартирі не має. Місце перебування відповідача на теперішній час їй невідоме.
Оскільки відповідач тривалий час відсутній у спірному житловому приміщенні без поважних причин, вважає, що він має бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2017 року відкрито провадження у даній справі.
Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовні заяві, пояснивши, що відповідач є її сином. Стосунки між нею та сином були добрими. Наприкінці 2011 року син поїхав на заробітки до Російської Федерації та з того часу більше не повертався, будь-який зв`язок з ним втрачено.
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав за тих же підстав, просив позов задовольнити.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2017 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів.
Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву ОСОБА_2 не надав, тому на підставі ухвали від 29 січня 2018 року суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло 14 червня 2000 року (а.с.9), Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 36247564 від 14.11.2012 року (а.с.10).
Інший співвласник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30 травня 2005 року, виданим Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області (а.с.60).
Спадкові права на частку квартири АДРЕСА_2 , що залишилась після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями не оформлені.
Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідач ОСОБА_3 , 1971 року народження, зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 з 10.05.2008 року по теперішній час, що підтверджується домовою книгою для реєстрації громадян у будинку АДРЕСА_3 (а.с.12-14), довідкою КП «Служба єдиного замовника» від 12.02.2018 року б/н (а.с.110).
Факт відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених у справі доказів.
Так, свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , сусідів сторін, в судовому засіданні, кожен окремо, пояснили, що відповідач ОСОБА_3 понад п`ять років тому поїхав за заробітки до РФ. З того часу, відповідача за місцем реєстрації вони не бачили, місце його перебування невідомо.
З Акту перевірки паспортного режиму КП «Служба єдиного замовника № 5» від 13.11.2017 року (а.с.59) вбачається, що відповідач ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 не проживає з 2009 року, особистих речей в квартири немає, комунальні послуги не сплачує.
З довідки Костянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області від 04.01.2018 року №91 (а.с.56), вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , капітан запасу перебуває на військовому обліку офіцерів запасу в Костянтинівському об`єднаному міському військовому комісаріаті. Відомостей про проходження ним військової служби у складі Збройних Сил України на даний час не має. Крім того, ОСОБА_3 більше трьох років за викликами до військового комісаріату не з`являється.
З довідки Комунальної установи «Центральна районна лікарня» Костянтинівської міської ради від 05.01.2017 року №01-14/15 (а.с.57), вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «ЦРБ» хірургічному відділенні з 22.12.2011 року по 04.01.2012 року з діагнозом: абсцес правої гомілковостопної області.
Згідно із довідками КЛПУ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» (а.с.74), КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Костянтинівки» (а.с.75), ОСОБА_3 під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно із довідкою № 771/204/0618 від 12 січня 2018 року (а.с.76-77), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2015 року по теперішній час до кримінальної відповідальності не притягувався.
Згідно із довідкою виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 23.01.2018 року № 221/26вх (а.с.80), ОСОБА_3 обов`язки опікуна, починаючи з 2015 року по теперішній час, не виконував.
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_3 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Тож , позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , треті особи ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про визнання особи такою, що втратила прав користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текс рішення складено 27 лютого 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.В. Каліуш