Номер провадження 2/243/627/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

«30» січня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю: - секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, посилаючись на те, що 20 липня 2017 року о 13 год. 40 хв. ОСОБА_2 припаркував автомобіль ГАЗ -3302 державний номер НОМЕР_3 біля будинку № 68 вул. Центральної с. Райгородок Слов'янського району, не прийняв заходів щодо запобігання його самовільного руху, в наслідок чого автомобіль покотився та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Nissan Primastar, державний номер НОМЕР_4, що належить йому на праві власності.

Постановою Слов'янського міськрайонного суду від 14 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

При зіткненні його автомобіль отримав технічні ушкодження. Згідно з висновком автотоварознавчої експертизи від 25 липня 2017 року №147, вартість матеріальних збитків спричинених його автомобілю на момент проведення автотехнічного дослідження становить 4945 грн. 20 коп., вартість проведення цієї експертизи становить 350 грн., витрати на правничу допомогу складають 3000 грн.. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди йому також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням власності - автомобіля, та неможливістю протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих зав'язків, певним ударом його престижу. Також він був вимушений неодноразово відвідувати автомагазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин, і внаслідок відсутності таких, замовляти їх у Німеччині. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає у 2500 гривень.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобілю Nissan Prіmastar, державний номер НОМЕР_4, у розмірі 4945 грн. 20 коп., моральну шкоду у сумі 2500 грн. 00 коп., витрати на проведення авто товарознавчого дослідження у сумі 350 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн. 00 коп., витрати по сплаті правничої допомоги у розмірі 3000 грн.00 коп.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 30 січня 2018 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. (а.с.19,20).

Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направляється на адресу відповідача ним не отримується (а.с.23).

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою підлягають задоволенню повністю, а позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

На підставі ст. 1188 Цивільного кодексу України «Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

2) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою…».

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України «Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала».

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

«Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини».

У відповідності зі ст. 1187 ч.2 ЦК України «Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, збереження або зміст якого створює підвищену небезпеку.»

Як вбачається з вимог ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку».

В судовому засіданні встановлено, що 20 липня 2017 року о 13 год. 40 хв. ОСОБА_2 припаркував автомобіль ГАЗ - 3302 державний номер НОМЕР_3 біля будинку №68 вул. Центральної с. Райгородок Слов'янського району, не прийняв заходів щодо запобігання його самовільного руху, в наслідок чого автомобіль покотився та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Nissan Primastar, державний номер НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1

В результаті дорожньо - транспортної пригоди належний позивачу автомобіль Nissan Primastar, державний номер НОМЕР_4, отримав механічні пошкодження.

Вину ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди було встановлено у судовому порядку та ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 14 серпня 2017 року (справа № 243/7040/17) (а.с.4).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний ОСОБА_1 автомобіль Nissan Primastar, державний номер НОМЕР_4, отримав механічні пошкодження.

Вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди стало можливим в результаті порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме:

- 15.12 водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

За порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_2, на підставі Постанови Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 14 серпня 2017 року, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та йому було призначено покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. ( а.с. 4).

У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України «Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі».

Із Висновку № 147 експертного автотоварознавчого дослідження від 25 липня 2017 року вбачається, що «Вартість матеріальної шкоди, причиненої власнику автомобіля Nissan Primastar, державний номер НОМЕР_4, на момент проведення дослідження складає 4945,20 грн. ( а.с. 6-7).

Вказаний Висновок експертного автотоварознавчого дослідження не викликає сумнівів у суду, оскільки наявність механічних пошкоджень підтверджена Актом огляду колісного транспортного засобу №147 від 25 липня 2017 року та фототаблицею до нього, які відповідачем не спростовані (а.с. 5).

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Судові України №6 від 27 березня 1992 року з послідуючими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» - «Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу прав власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договорові оренди , довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела ( шофер, машиніст, оператор і т. інш)".

Приймаючи до уваги ті обставини, що матеріальна шкода, спричинена позивачу в результаті ДТП складає 4945,20 грн., то з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 4945,20 грн.

Позивачем також заявлені і вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 2500 грн., яка виражається у неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенні його нормальних життєвих зв'язків, певним ударом його престижу, відвідування автомагазинів у пошуку необхідних для ремонту запчастин і внаслідок відсутності таких, замовляти їх у Німеччині.

Дані обставини підтверджується Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області № 243/7040/17 від 14 серпня 2017 року, Актом огляду колісного транспортного засобу № 147 від 25 липня 2017 року, фототаблицею до Акту №147 від 25 липня 2017 року, Висновком експерта №147 від 25 липня 2017 року, а також Договором про надання юридичних послуг ( а.с.4, 5, 6-7, 14-16).

Згідно ст. 1167 ЦК України„ Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини..."

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, „ що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до діючого законодавства моральна шкода може полягати, зокрема:... в моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків".

Однак, якщо шкода завдана майну фізичної особи, то права на відшкодування моральної шкоди без вини у потерпілого не виникає.

З урахуванням положень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" „позивач повинен надати докази про моральні переживання у зв'язку з ушкодженням здоров'я, про порушення нормальних життєвих зав'язків через неможливість продовження активного громадського життя, дані про порушення спілкування з оточуючими людьми, дані про настання інших негативних наслідків".

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що винною у ДТП, що сталася 20 липня 2017 року є відповідач ОСОБА_2, то відшкодовувати моральну шкоду повинен він, оскільки є безпосередньо винним в спричиненні моральної шкоди позивачу.

Згідно частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає:

- у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з знищенням чи пошкодженням її майна;

- у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується".

Однак, в позовній заяві позивач ОСОБА_1 обґрунтовано не вказує з яких саме міркувань він виходив, визнаючи розмір моральної шкоди 2500 грн., а також не надав ніяких об'єктивних доказів, якими б підтвердив спричинення йому моральної шкоди саме в цих розмірах.

Оскільки 20 липня 2017 року з вини відповідача ОСОБА_2 було скоєно ДТП, а у відповідності до ст. 3 Конституції України «Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, то суд вважає, що спричинення моральної шкоди позивачу мало місце. Крім того, через дії відповідача позивач витрачає свій час на відвідування експерта, суду, що доставляє йому додаткові турботи. В результаті дій відповідача він вимушений був звертатися за допомогою адвоката (а.с. 14-16).

Якщо судом встановлено відшкодовувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3,4 частини другої статті 23 ЦК України, таке відшкодування в розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині відшкодуванні йому моральної шкоди підлягають задоволенню частково і стягненню моральної шкоди у розмірі 1500 грн. на користь позивача, що на думку суду, буде відповідати перенесеним ним моральним стражданням і переживанням.

Таким чином суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4945,20 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 1500 грн.

Суд також вважає, що з відповідача варто стягнути на користь ОСОБА_1 суму понесених ним витрат по проведенню автотоварознавчого дослідження - по встановленню вартості шкоди, що складає 350,00 грн., що підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордера №49 від 25 липня 2017 року ( а.с. 13).

Що стосується відшкодування витрат, понесених позивачем на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1% відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-19, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2017 року складає 1600,00 грн.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. (а.с.1).

Суд прийшов до висновку про відшкодування відповідачем ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 4945,20 грн., та моральної шкоди у розмірі 1500,00 грн., а всього 6445 гривень 20 копійок.

Отже процентне співвідношення задоволених вимог становить 86,56% ((6445,20 грн. -задоволені вимоги) / ( 7445,20 грн. - заявлені позовні вимоги)*100%).

Тому судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 553,98 грн.(640,00 грн. * 86,56% / 100%).

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частина 2 статті 137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

З Акту виконання робіт за договором про надання правової допомоги №31/17 від 29 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатив адвокату Лещенко С.В. 150,00 грн за консультацію, 1000,00 грн. за складання позовної заяви та 1850,00 грн. за участь адвоката у судовому засіданні, а всього 3000,00 грн., що також підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордеру № 31/47 від 25 грудня 2017 року (а.с. 11,12)

Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, оскільки спрощене судове засідання проводиться без виклику учасників справи до суду, то судові витрати, пов'язані з розглядом справи, в частині відшкодування участі адвоката у судовому засіданні у сумі 1850,00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки даний адвокат у судовому засіданні участі не приймав.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у сумі 995,44 грн ((150,00 грн за консультацію + 1000,00 грн. за складання позовної заяви)*86,56%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 280, 263, 264, 265, 268, 280, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року з послідуючими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди ", Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Ленінськ - Кузнецьк Кемеровської області, РНОКПП: НОМЕР_1, працюючого за договором найму водієм у Приватному підприємстві «Бондаренко», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4945 грн. 20 коп. (чотири тисячі дев'ятсот сорок п'ять грн. 20 коп.) у рахунок відшкодування моральної шкоди 1500 грн. 00 коп. (одна тисяча п'ятсот грн.00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Ленінськ - Кузнецьк Кемеровської області, РНОКПП НОМЕР_1, працюючого за договором найму водієм у Приватному підприємстві «Бондаренко», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, витрати по проведенню експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 350 грн. 00 коп. (триста п'ятдесят грн. 00 коп. ) та понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 553 грн. 98 коп. (п'ятсот п'ятдесят три грн 98 коп.) та витрати, пов'язані з оплатою правничої допомоги у розмірі 995 грн. 44 коп. (дев'ятсот дев'яносто п'ять грн. 44 коп.).

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити у зв'язку з відсутністю підстав.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий:

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова.