Провадження №6/760/36/18
В справі №760/9299/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

за участю секретаря Ковальської К.О.,

державного виконавця Григорян О.Г.,

представника стягувача Кравець К.В.,

представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві подання головного державного виконавця Відділу примусов ого виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, боржник: ОСОБА_4, стягувач: ПАТ АБ «Украгазбанк», -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4.

В обґрунтування заяви заявник вказує на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 49539314 по виконанню виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 07.02.2012 по справі №2-419/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" строкову заборгованість по кредиту в сумі 26989,87 дол. США, прострочена заборгованість по процентах в сумі 45250,50дол. США, поточна заборгованість по процентах в сумі 1765,31 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 44206,48 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів в сумі 63476,76 грн. на загальну суму: 269005,68 дол. США та 107683,24 грн.

Зазначено, що 08.12.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови направлено боржнику. Постановою від 08.12.2015 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Всі постанови, які направлялись адресу реєстрації боржника повернулись без вручення за закінченням терміну зберігання, що свідчить про небажання боржника отримувати поштову кореспонденцію.

Вказав, що згідно повідомлення адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в м. Києві, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Згідно повідомлення КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: частина квартири АДРЕСА_1. Звернення стягнення на дане майно не виявляється можливим.

Зазначено, що за боржником зареєстрований транспортний засіб, який у зв'язку з неможливістю встановити його місцезнаходження, оголошено в розшук, станом на 24.05.2017 транспортний засіб не розшукано. Згідно інформації ДФС та пенсійного фонду України боржник не працює.

Заявник зазначає, що 28.10.2016 державним виконавцем на адресу боржника направлено виклик та зобов'язано надати пояснення з приводу невиконання рішення суду та місцезнаходження транспортного засобу, який належить боржнику та подати декларацію про доходи та майно боржника - фізичної особи.

Посилається на те, що станом на 24.05.2017 вимоги державного виконавця боржником не виконуються запитувана інформація та декларація боржником не подана до відділу та взагалі будь-яких пояснень з приводу причини невиконання рішення суду не надано, що свідчить про умисне ухилення боржника від виконання зобов'язання покладеного на нього рішенням суду.

Заявник вказує на те, що згідно відповіді Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 неодноразово перетинав державний кордон України та документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що рішення до теперішнього часу в повному обсязі не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, заявник просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_4 до виконання ним своїх зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Державний виконавець та представник стягувача в судовому засіданні подання підримали.

Представник боржника просив відмовити у поданні.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення подання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, а саме - подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково має містити: найменування суду, до якого направляється подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Також, у поданні, мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби). У поданні також можуть зазначатися адреса місця проживання боржника та інші відомості, які відомі про цю особу державному виконавцю. Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України, «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку будь-яка особа при зверненні до суду із заявою, скаргою чи поданням повинна дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду. Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст. 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, наголошено, що кожен є вільним залишати будь яку країну, включно із своєю власною, й обмеження може бути встановлено законом в разі крайньої необхідності в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину й захисту здоров'я чи моралі, й якщо це виправдано суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. не надано до суду достатніх доказів, якіби свідчили б про ухилення боржника від виконання ним зобов'язань, покладених рішенням суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні даного подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Закону України «Про порядок виїзду та в»їзду в Україну громадян України», ЗУ «Про виконавче провадження», ст.441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання - відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Суддя: