УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

9 січня 2018 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами заяви комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 31 276,63 гривень,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2017 до суду надійшла заява комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 31 276,63 гривень.

Відповідно до частини першої статті 160 Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За приписами пункту третього частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу наведені у статті 163 ЦПК України. Зокрема, п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України передбачено, що у заяві зазначається імя (прізвище, імя та по батькові) боржника, його місце проживання. Також, вимогами п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

В порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом здійснено запит до органу реєстрації місця проживання фізичних осіб-боржників, на який 05.01.2018 отримано відповідь, за якою боржники ОСОБА_1, ОСОБА_3 зареєстровані за адресою, зазначеною у заяві про видачу судового наказу, а боржник ОСОБА_2 зареєстрований з 2015 р. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 76а, що є адміністративною територією Комунарського району м. Запоріжжя.

Таким чином, у заяві про видачу судового наказу зазначено невірне місце проживання боржника ОСОБА_2

Крім того, до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, за яким предявляються вимоги про стягнення заборгованості.

Вищезазначені обставини перешкоджають розгляду справи в порядку наказного провадження.

Згідно із пунктом першим частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Разом із тим, 15.12.2017 набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, за яким ЦПК України викладено у новій редакції.

Відповідно до пп. 11 п. 1 Перехідних положень ЦПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки заява про видачу судового наказу була відправлена поштою на адресу суду 14.12.2017, тобто до набрання чинності 15.12.2017 новою редакцією ЦПК України, проте, судом встановлено, що вона не у повній мірі відповідала вимогам процесуального закону, які діяли до набрання чинності новою редакцією ЦПК України (зокрема, не містила вірної адреси боржника, посилання на доказ (договір)), суд вважає за можливе відмовити у видачі судового наказу з метою надання заявникові можливості привести заяву у відповідність до вимог процесуального закону.

Суд вважає за необхідне розяснити заявникові, що відповідно до частини другої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Разом із цим заявникові розяснюється, що за приписами частини другої статті 164 КПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163166, пп. 11 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 31 276,63 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Шалагінова