АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/327/17Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 22-ц/789/62/18 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів суду апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Ткач З. Є., Ходоровський М. В.,

за участі секретаря - Шмигельська І.З.

представника ТзОВ "Агрофірма "Агріка" - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 599/327/17 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агріка на ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2017 року ухваленої суддею Снігурським В.В., повний текст якої складено 27 листопада 2017 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агріка» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Публічне акціонерне товариство «Промислово-фінансовий банк» про переведення прав та обовязків покупця,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ТзОВ «Агрофірма «Агріка» звернулось до Зборівського районного суду із позовом до відповідачів про переведення прав та обовязків покупця.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції заявила клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, просить накласти арешт на будівлю консервного цеху, зазначеної в плані під літерою А, загальною площею 866,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Зборівський район, смт. Залізці, вул. Бродівська, будинок 1/1 та будівлю цехів меду, гірчиці та хрону, літ. А, поз. 49, 50, 53-57; 78-81; 97-99; 99-1, 101 загальною площею 657,7 кв.м та 43,7 кв.м, приміщення спільного користування літ. А поз. 34, 48, 100, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Зборівський район, смт. Залізці, вул. Бродівська, будинок 1/2.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що частина приміщень у вказаних вище будівлях належать позивачу на праві спільної власності, однак відповідачі мають можливість відчужити або обтяжити дане майно.

Ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлю консервного цеху, зазначеної в плані під літерою А загальною площею 866,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Зборівський район, смт. Залізці, вул. Бродівська, будинок 1/1 та будівлю цехів меду, гірчиці та хрону, літ. А, поз. 49, 50, 53-57; 78-81; 97-99;99-1, 101 загальною площею 657,7 кв.м та 43,7 кв.м, приміщення спільного користування літ. А поз. 34, 48, 100, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Зборівський район, смт. Залізці, вул. Бродівська, будинок 1/2.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник ТОВ Агрофірма Агріка подав на неї апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права. Вказує, що при постановленні ухвали про відмову у забезпеченні позову суд не врахував, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно може утруднити або й зробити неможливим виконання рішення в разі задоволення позову.

Тому просить скасувати ухвалу Зборівського районного суду від 27 листопада 2017 року та постановити нову ухвалу якою заяву про забезпечення позову задовольнити наклавши арешт на спірне майно.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що із поданої заяви не вбачається, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку із тим, що розгляд заяви ТзОВ «Агрофірма «Агріка» про забезпечення позову здійснювався за нормами ЦПК України, які діяли до набрання чинності Законом України №2147-VII від 3 жовтня 2017 року Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, а тому колегія суддів переглядає ухвалу суду на відповідність нормам процесуального права, які діяли на момент постановлення оскаржуваної ухвали.

Відповідно до вимог статті 151, 152 ЦПК України (в редакції ЦПК України на час вчинення процесуальної дії) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що має місце спір про переведення прав та обовязків покупця.

Позивач є власником підвального приміщення будівлі консервного цеху та підвального приміщення будівлі цехів меду, гірчиці та хрону, що за адресою: Тернопільська область, Зборівський район, смт. Залізці, вул. Бродівська, будинок 1, згідно договору купівлі - продажу нерухомого майна від 29 грудня 2003 року, укладеного між продавцем - ТОВ «Залозецький завод продтоварів» та покупцем - ТОВ «Агрофірма «Агріка».

Відповідач ОСОБА_2 є власником 1/2 частини будівлі консервного цеху, зазначеної в плані під літерою А, загальною площею 866,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Зборівський район, смт. Залізці, вул. Бродівська, будинок 1/1 та 1/2 частини будівлі цехів меду, гірчиці та хрону, літ. А, поз. 49, 50, 53-57; 78-81; 97-99;99-1, 101 загальною площею 657,7 кв.м та 43,7 кв.м, приміщення спільного користування літ. А поз. 34, 48, 100, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Зборівський район, смт. Залізці, вул. Бродівська, будинок 1/2, згідно договору купівлі - продажу від 02 серпня 2016 року, укладеного з ПАТ «Промислово-фінансовий банк».

Відповідач ОСОБА_3 є власником іншої 1/2 частини вказаних будівель, згідно договору купівлі - продажу від 03 серпня 2016 року, укладеного з ПАТ «Промислово-фінансовий банк».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції правильно виходив із того, що заявник зобов'язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, однак жодних відомостей, які є необхідними для вирішення питання про застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно позивачем не надано, а тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом першої інстанції не надано жодної оцінки доводам та доказам, на які посилався представник позивача, обґрунтовуючи свою заяву про забезпечення позову, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів вважає, що всупереч вказаному вище положенню, заявником не надано доказів, які б вказували на те, що існує реальна загроза невиконання рішення суду першої інстанції у разі задоволення позовних вимог.

Ураховуючи наведене, судова колегія вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів суду апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агріка відхилити.

Ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 11 січня 2018 року.

Головуючий Г.М. Шевчук

Судді: З.Є. Ткач

ОСОБА_4