Справа № 495/8341/18
№ провадження 2/495/2741/2018
ЗАОЧНЕ р і ш е н н я
17 грудня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Бучка І.В.,Асланової Ф.А.,
Справа № 495/8341/18
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідно до вимог ст. ст. 180-182, 184, 191, 199, 200 СК України, просить: стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліменти у звязку із продовженням навчання у Білгород-Дністровському економіко правовому коледжі ПУЕТ в розмірі 5000 грн. щомісячно до 30.06.2020 року, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви; стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, додаткові витрати на оплату контракту навчання в розмірі 30 970 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, витрати на правову допомогу у розмірі 600 грн.
Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є донькою ОСОБА_2, який проживає окремо, матеріальну допомогу добровільно не надає.
В теперішній час, вона є студенткою денної форми навчання спеціальності «Право» Білгород-Дністровського економіко-правового колледжу ПУЕТ, відповідно до наказу про зарахування від 21.08.2017 року № 16-к з 01.09.2017 року до 30.06.2020 року.
Навчається за контрактом, стипендію не отримує.
Знаходиться на повному утриманні матері.
Відповідач офіційно не працює, ухиляється від матеріального забезпечення та її утримання, у зв`язку із чим вона звернулась до суду з відповідним позовом.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення у пресі, причина неявки суду невідома.
Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться..
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_1, 23.07.2000 року нароження є рідною донькою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ЖД № 320178, виданим виконкомом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.
Повнолітня ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 221 від 06.07.2018 року та паспортними даними ОСОБА_3.
У відповідності до довідки № 382 від 07.09.2018 року, виданої Білгород-Дністровським економіко-правовим коледжом ПУЕТ, ОСОБА_1 дійсно являється студенткою денної форми навчання спеціальності «Право» «Білгород-Дністровського економіко-правового колледжу ПУЕТ» (І рівень акредитації), відповідно до наказу про зарахування від 21.08.2017 року № 16-к з 01.09.2017 року до 30.06.2010 року. Навчається за контрактом, стипендію не отримує.
Вказане вище також підтверджується договором № 50 про навчання в філії «Білгород-Дністровський економіко-правового колледж» Вищого навчального закладу Укоопсілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» від 21.08.2017 року.
Більш того, позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги про необхідність стягнення з відповідача на її утримання аліментів на продовження навчання, вказує, що його розмір визначався з урахуванням стану її здоров`я.
Так, у підтвердження її хвороби приєднала до матеріалі справи медичні довідки № 618 від 06.09.2018 року з Білгород-Дністровської районної лікарні та № 87 від 12.12.2018 року з КУ «Білгород-Дністровська центральна района лікарня», згідно яких ОСОБА_1 знаходиться на диспансерном обліку з 2014 року по теперішній час у лікаря офтальмолога з приводу міопії середньої тяжкості, прогресуюче стадія.
Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає, в той же час вона навчається на денній формі навчання спеціальності «Право» «Білгород-Дністровського економіко-правового колледжу ПУЕТ», стипендію не отримує та потребує матеріальної допомоги.
У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.
Однак відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною.
Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов'язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов'язання.
Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
2. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
В ч. 1 коментованої статті міститься відсильна норма, згідно з якою суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. В ч. 2 коментованої статті вказано, що суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати : стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи все вищевикладене, а саме те, що донька відповідача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, досягнувши повноліття, дійсно навчається на денній формі навчання спеціальності «Право» «Білгород-Дністровського економіко-правового колледжу ПУЕТ», навчається за контрактом, стипендію не отримує, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стосовно вимог про стягення з відповідача на користь позивача додаткових витрат, суд приходить до наступного.
Так, в якості обгрунтування стягнення додаткових витрат з відповідача на її утримання, позивач наводить те, що згідно п. 5.2. Договору № 50про навчання в філії «Білгород-Дністровський економіко-правового колледж» Вищого навчального закладу Укоопсілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» від 21.08.2017 року загальна вартість освітньої послуги за весь період її навчання складає 30 970 грн.
Також позивач приєднала до матеріалів справи квитанції про сплату нею відповідно до вказаного вище Договору № 50 від 21.08.2017 року витрат на навчання.
Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України, передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
У відповідності до ст.185СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесений разово, періодично або постійно.
Аліменти мають своєю метою забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. У тих випадках, коли в силу особливих, виняткових обставин вимагаються поверх звичайних додаткові витрати, цих коштів може виявитися недостатньо.
Стаття 185 СК передбачає притягнення батьків до участі у додаткових витратах на дитину, а не до додаткового стягнення коштів на утримання, ставить обох батьків в однакове становище.
У Законі зазначено, що участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти або до яких не заявлялися вимоги про сплату аліментів, може бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібності дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Особливими обставинами можуть бути: несподіване тяжке захворювання, для лікування якого необхідна велика сума грошей, наприклад, на оплату операції, на проїзд домісця лікування, проживання, харчування, післяопераційне видужування в санаторії;нещасний випадок дитина потрапила в ДТП і була тяжко травмована тощо.
Законодавець до особливих обставин відносить і позитивні чинники. Так, особливими позитивними обставинами називають розвиток здібностей дитини і, як приклад, наводять схильність дитини до музики, що викликало додаткові витрати з боку того батька, з ким проживає дитина, в необхідності придбати музичний інструмент, схильність може бути виявлена в спорті витрати на оплату тренерів, спортивного інвентарю, оренди залу, басейна тощо.
Отже, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов'язковою.
Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов'язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.
Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.
В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
У пунктах 18, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченоїст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
У відповідності до ч.1 п.6 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також питання:як розподілити між сторонами судові витрати.
У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу до суду позовної заяви про стягнення аліментів, то його стягнення підлягає з відповідача.
У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
У відповідності до ч.3 п.1 вищезгаданої статті Цивільно-процесуальнього законодавства, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;
Враховуючи те, що згідно квитанції № 1 від 10.09.2018 року позивач сплатила за послуги адвоката 600 грн, то їх стягнення також підлягає з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199 - 200 СК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265,279, 280-281, 354, 430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у звязку з навчанням ОСОБА_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., щомісячно, починаючи з 10.09.2018 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2020 року, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 600 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704, 80 грн. на корись держави.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України.
В іншій частині в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, що проживає за адресою: с. Випасне, Білгород Дністровського району Одеської області, пров. Садовий, 1 «а».

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КЕ 021882, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3, що мешкає за адресою: 67701, м. Білгород АДРЕСА_1.

Суддя: