РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/12856/17

Провадження № 2/643/1413/18

15.01.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря Бахметєвої Ю.С.

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Клитного Ф.А.,

представника третьої особи Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області

Довгаля Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Московський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несплату аліментів в період з 01.03.2016 року по 01.03.2017 року в сумі 4334 грн. 89 коп.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог вказує, що від зареєстрованого шлюбу між нею та ОСОБА_2 вони мають дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 18.05.2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 04.05.2007 року і до її повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, установленого на одну дитину. 10.04.2017 року Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського правління юстиції по виконавчому провадженню № 52101432 було складено перерахунок заборгованості по аліментам за період, починаючи з 01.03.2016 року по 01.03.2017 року, згідно якого за ОСОБА_2 обліковується борг у сумі 11503,50 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, зазначила, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.03.2016 року по 01.03.2017 року у сумі 11503,50 грн., яка була сплачена відповідачем лише у серпні 2017 року, а тому з нього підлягає стягненню пеня.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Клитний Ф.А. проти заявлених вимог заперечував в повному обсязі, наполягаючи на відсутності вини відповідача та зазначаючи на те, що на даний час відповідач не має заборгованості по аліментам. Крім того, підтвердив, що дійсно мав заборгованість по аліментам у розмірі 11503,50 грн., яка була сплачена ним у серпні 2017 року.

Представник третьої особи Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Довгаль Д.О. позов ОСОБА_1 підтримав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 25.03.2008 року було розірвано /а.с.4/.

Сторони мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.3/.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 18.05.2007 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 4 травня 2007року і до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, установленого на одну дитину /а.с.5/.

Відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного 10.04.2017 року державним виконавцем Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Кувічка А.В.., заборгованість по аліментам відповідача станом на 01.04.2017 року складає 11503,50 грн. /а.с.26-27/.

Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність у виді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду.

Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Оскільки відповідачем не надано належних доказів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування неустойки.

При цьому, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо відсутності вини відповідача та відсутності існування у останнього заборгованості по аліментам, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують зазначені останнім обставини.

Згідно положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Верховний Суд України за результатами розгляду справи № 6-2696цс15 прийняв постанову від 16 грудня 2015 року, в якій сформував правову позицію, відповідно до якої згідно з частиною 1 статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналізуючи встановлені обставини та зібрані у справі докази, з ОСОБА_2 підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів, в межах заявлених вимог, з березня 2016 року по лютий 2017 року, відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного Московським відділом державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Таким чином, розмір неустойки (пені) за несплачені відповідачем аліменти складатиме 3992 грн. 27коп. за період з березня 2016 року по лютий 2017 року, виходячи з наступного розрахунку:

За березень 2016 р. (1053,50 х 1%) х 31 день = 326, 59 грн.;

За квітень 2016р. (1097,50 х 1%) х 30 днів = 329,25 грн.;

За травень 2016р. (1097,50 х 1%) х 31 день = 340,23 грн.;

За червень 2016 р. (1097,50 х 1%) х 30 днів = 329,25грн.;

За липень 2016р. (1097,50 х 1%) х 31 день = 340,23 грн.;

За серпень 2016 р. (1097,50 х 1%) х 31 день = 340,23 грн.;

За вересень 2016р. (1097,50 х 1%) х 30 днів = 329,25грн.;

За жовтень 2016 р. (1097,50 х 1%) х 31 день = 340,23 грн.;

За листопад 2016 р. (1097,50 х 1%) х 30 днів = 329,25грн.;

За грудень 2016р. (1097,50 х 1%) х 31 день = 340,23 грн.;

За січень 2017 р. (1097,50 х 1%) х 31 день = 340,23 грн.

За лютий 2017 р. (1097,50 х 1%) х 28 днів = 307,30 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, в межах заявлених вимог, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплачені відповідачем аліменти у розмірі 3992 грн.27 коп. за період з березня 2016 року по лютий 2017 року.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_2) суму неустойки (пені) по заборгованості за сплату аліментів за період з березня 2016 року по лютий 2017 року у розмірі 3992 грн. 27 коп. (три тисячі девятсот девяносто дві грн. 27коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок ) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.М.Довготько