17.01.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т КО В Е 2/533/203/17
РІШЕННЯ 533/579/17

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року селище Козельщина Полтавської області

Козельщинськпй районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Науменко Н.Д.

при секретарі Кругловецькому Ю.В.,

з участю прокурора Солянника О.О.

позивача- Андрейка О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Козельщинського відділення поліції Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, слідчого Чернявського Владислава Юлійовича, начальника СВ Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_2, начальника СВ Козельщинського відділення поліції Кобеляцького відділу Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3, слідчого Козельщинського відділення поліції Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4, Державної казначейської служби України, першого заступника прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_5, Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області, начальника Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_6, Прокуратури Полтавської області, першого заступника прокуратури Полтавської області ОСОБА_7, про відшкодування моральної шкоди та шкоди, завданої здоров»ю тяганиною при проведенні слідства та неякісним проведенням слідства, -

встановив :

31 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вище зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.04.2016 року громадянин ОСОБА_8 наніс йому тілесні ушкодження, з приводу яких він написав заяву до Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення винної особи до кримінальної відповідальності. Однак, протягом місяця слідчий Кобеляцького відділу міліції ОСОБА_9 ніяких мір не приймав для розкриття злочину, через що на звернення позивача він був відведений від розслідування злочину,що вважає доказом бездіяльності слідчого.

Після передачі справи до Козельщинського відділення Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області слідчий Остапенко Д.С., порушуючи права позивача на ефективний захист від злочинних посягань, не оглянув та не приєднав до матеріалів справи відеозапис події, що є основним доказом, в якості свідків допитав друзів підозрюваного, які надали неправдиві свідчення, не провів слідчий експеримент на місці події, а проводив його біля моргу в місті Кобеляки, не направив позивачу постанову про закриття кримінального провадження, чим позбавив позивача права оскаржити дану постанову. Через ці порушення слідчим обох відділень заявлені відводи, які задоволені, що позивач вважає доказом того, що слідчі Чернявський В.Ю. та Остапенко Д.С. неякісно проводили слідство, а керівники слідчих відділів Козельщинського та Кобеляцького ВП ГУНП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неякісно, недбало здійснювали контроль за проведенням слідства по справі про спричинення позивачу тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_8

Заступником прокурора Полтавської області Плескач О.Ю. була формально скасована постанова ОСОБА_4 про закриття кримінального впровадження 12.12.2016 року та дана вказівка спрямувати слідство проти позивача, на що вказує недовіра до висновка експерта Єрмолової, яка проводила експертизу по медичній документації та вказівка опитати зацікавлених осіб працівників банку та приєднати до матеріалів кримінальне провадження про розбиття скла в банку. Разом з цим зазначав, що протягом тривалого часу ніяких дій по нагляду за слідством по даній справі ніхто не вчиняв ні процесуальний прокурор Пластун С.В., ні ОСОБА_10 При цьому позивач вважає, що слідство по факту його побиття ОСОБА_8 02.04.2016 року проводилося неякісно, відбувалася фальсифікація, монтаж відеозапису та інше. Незаконними діями відповідачів йому завдано значну моральну шкоду та шкоду здоров»ю, яку він оцінює в 47 тисяч грн, так як він хворіє тяжкою невеликовною хворобою, змушений був пережити моральні, душевні та фізичні стражданя від незаконних дій та бездіяльності відповідачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримував на наполягав на його задоволенні, посилаючись на надані докази неправомірності дій органів досудово розслідування та прокуратури, погіршення стану здоров»я та необхідність проведення лікування.

Представники Прокуратури Полтавської області та Козельщинського відділу

Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та ОСОБА_11 позову не визнали та показали, що слідчий Остапенко Д.С., отримавши матеріали кримінального провадження по факту побиття позивача, провів усі невідкладні слідчі дії, встановив обставини, за яких відбувались зазначені події, провів медичні експертизи, вилучив відеозапис події злочину. Враховуючи, що в ході розслідування виникла необхідність перевірки відеозапису події бійки, на якому був відсутній запис дати події, слідчому надавались вказівки щодо проведення подальшого розслідування, які долучені до матеріалів справи. Вважали, що позивачем не надано доказів винної поведінки працівників органів досудового розслідування та прокуратури, які здійснювали розслідування у межах своєї компетенції та відповіднодо вимог закону та не є суб»єктами матеріальної відповідальності.

Посадові особи Козельщинського та Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області та представники ціх органів в судові засідання не з»являлись, повідомлені про розгляд справи належним чином.

Державне казначейство України представника до суду не направило, повідомлено належним чином про судовий розгляд справи.

Судом встановлено, що 02.07.2016 року об 11год 30хвилин біля приміщення Кобеляцького відділення «Полтава-Банк» в м. Кобеляки, вул. Перемоги, 8 між ОСОБА_8 В»ячеславовичем та ОСОБА_12 виникла сварка, яка переросла у бійку, в ході якої позивачу спричинені легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров»я ( аркуш 97).

В цей же день за повідомленнями позивача та Кобеляцької районної лікарні внесено до ЄРДР інформацію про вчинення кримінального правпорушення за № 00000206 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України ( аркуші 81-82).

Слідчим суддею Кобеляцькогорайонного суду Омельченко І.І. 22.04.2016 року задоволена заява позивача про відвід усім слідчим Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області з підстав недовіри ( аркуш 76).

В матеріалах кримінального провадження мається вилучений відеозапис подій 02.04.2017 року, фотокопія епізодів якого надана позивачем та не заперечується відповідачами, присутніми у судовому засіданні ( аркуші 99-103).

Постановою слідчого Остапенко Д.С. від 24.06.2016 року призначена судово-медична експертиза, яка проведена 28.06.2017 року з висновком про наявність у позивача ЗЧМТ зі струсом головного мозку, перелому кісток носа зліва без зміщння , садна та синці на обох повіках, в області кута нижньої щелепи( аркуші 90-92).

28.09.2016 року слідчим Остапенко Д.С. винесено постанову про оголошення підозри ОСОБА_8, яка не погоджена прокурором, а тому не була оголошеною.

27.07.2017 року ухвалою слідчого судді Козельщинського районного суду Лизенка А.В. задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід усім слідчим Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області крім ОСОБА_4 та прокурорам Козельщинського відділу Кобеляцької міжрайонної прокуратури.

22.11.2016 року ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження 000206 за ч.2 ст.125 КК України за відсутністю складу правопорушення, що викликало у позивача недовіру до слідчого і його заява про відвід слідчого Остапенка Д.С. ухвалою слідчого судді Лизенка А.В. від 12.01.2017 року задоволена (аркуш 70).

20.12.2016 року до Кобеляцького районного суду надійшла скарга ОСОБА_1 про закриття ОСОБА_4 кримінального провадження, про результати якої суду не надано доказів.

Із листа Прокуратури Полтавської області від 01.03.2017 року, адресованої позивачу, вбачається, що постанова слідчого Остапенка Д.С. від 22.11.2016 року скасована 12.12.2016 року та направлена для продовження розслідування, а справа направлена для продовження досудового розслідування, про що повідомив заявника начальник відділу прокцуратури Полтавської області В.В ОСОБА_10.

Позивачем надано на підтвердження витрат на лікування чеки про придбання ліків (аркуші 161-163).

Із слів сторін встановлено, що справа перебуває в провадженні Новсанжарського ВП ГУНП в Полтавській області

Вислухавши осіб, що з»явились в судове засідання, вивчивши надані докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог.

Судом встановлено, що 02.04.2016 року слідчим Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 внесено інформацію до ЄРДР про спричинення позивачу тілесних ушкоджень, що підтверджується витягом із ЄРДР на він розпочав розслідування.

Наказом № 97 о/с ГУНП в Полтавській області слідчому надана відпустка з 08.04.2016 року по 23.04.2016 року, що встановлено слідчим суддею Кобеляцького районного суду при розгляді 22.04.2016 року заяви позивача про відвід слідчим та начальнику слідчого відділу Кобеляцького ВПР ГУНП в Полтавській області, які задоволені. Справа перебувала в провадженні слідчого Чернявського В.Ю. 6 днів.

Передане слідчому Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 після задоволення відводу слідчому Чернявському В.Ю. у травні 2016 року кримінальне провадження прийнято до розслідування та відповідно до вказівок прокурора допитана особа, що підозрювалась у спричиненні тілесних ушкоджень позивачу, сам позивач, отримано доступ до медичної документації, призначені та проведені судові медичні експертизи, що підтвердили наявність тілесних ушкоджень, проведено слідчий експеримент, витребуваний відеозапис події порушення, допитані свідки, на яких посилався підозрюваний як на очевидців побиття.

Надані слідчому 27.05.2016 року вказівки процесуального прокурора виконані в основній частині. Невиконаним залишилась вимога про проведення експертного дослідження відеозапису побиття позивача через відсутність на ньому дати.

Будь-яких доказів про неправомірне вчинення або не вчинення слідчим необхідних в цей період дій суду не надано. Відповідно до вимог КПК України суд позбавлений можливості витребувати матеріали незакінченого розслідуванням кримінального провадження та перевірити виконання слідчим покладених на нього обов»язків по розслідуванню кримінального правопорушення, вчиненого проти позивача, оцінити дотримання розумних строків досудового розслідування. . Інших доказів неналежного виконання своїх обов»язків слідчими Чернявським В.Ю. та Остапенком Д.С. суду не надано. Суд також позбавлений дослідити тексти процесуальних документів, винесених слідчими, так як суду вони не надані.

Здійснення неналежного контролю начальниками слідчих відділів Кобеляцького відділу поліції ОСОБА_2 та Козельщинського відділення поліції ОСОБА_3 за ходом розслідування кримінального провадження №0000206 в судовому засіданні свого підтвердження не знайшло, так як доказів в цій частині суду не надано. Більше того, враховуючи вимоги ч.5 ст. 40 КПК України, яка наділяє слідчого самостійністю у процесуальній діяльності, втручання в яку обмежено, повноваження цих осіб стосуються організації роботи відділу та надання вказівок, які не суперечать вказівкам прокурора.

За цих підстав визнати недотримання керівниками слідчих відділів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимог ст. 39 КПК України суд позбавлений можливості за відсутністю достатніх доказів. До того ж, надавати оцінку відповідності закону дій працівників органу досудового розслідування поза межами кримінального судочинства без дослідження матеріалів досудового розслідування у суду немає неможливості.

Посилання позивача на спрямування досудового розслідування першим заступником прокурора Полтавської області Плескачем Олегом Юрійовичем проти позивача та надання вказівок, які, на думку позивача, направлені на виправдання винної особи при скасування постанови слідчого Остапенка Д.С. від 12.12.2017 року та не надання йому можливості перевірити час надходження матеріалів кримінального провадження, судом не перевірені, так як сама постанова від 12.12.2016 року суду не надана. Суд позбавлений можливості визнати неправомірною бездіяльність посадової особи прокуратури Полтавської області без належних та допустимих доказів.

Також не знайшла свого підтвердження бездіяльність відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в частині не здійснення ними процесуального контролю за діями слідчих та прокурорів в ході досудового розслідування справи позивача, так як даних про призначення їх процесуальними прокурорами суду не надано.

Витребувати зазначені постанови з матеріалів кримінального провадження суд позбавлений можливості, як і зобов»язати відповідачів їх надати.

У відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України:

1.Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

2. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

3. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

4. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Встановлено, що юридичні підстави для відшкодування шкоди позивачу в порядку передбаченому ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» на даний час відсутні, оскільки незаконність вчинених відносно нього процесуальних дій в ході кримінального провадження, не встановлена.

Враховуючи, що позивач не притягувався до кримінальної відповідальності, до нього не застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або підписки про невиїзд, він не затримувався, на нього не накладалось адміністративне стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, суд дійшов висновку про неможливість застосування до спірних правовідносин положень ч.2 ст.1176 ЦК України.

Згідно до ч.6 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відшкодування юридичною особою шкоди, завданої працівником дежавного органу під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, здійснюється за правилами ст.1172 ЦК України.

Відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснюється за правилами ст.1167 ЦК України з урахуванням вимог ст. 23 ЦК України та роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна та інше. Моральна шкода відшкодовується одноразово.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлени статтею 61 цього Кодексу.

Надаючи оцінку зазначеним вище обставинам, та доказам, які наявні в матеріалах справи суд приходить до висновку, що належних доказів неправомірності дій органів досудового розслідування позивачем не було надано. Його незгода з діями органів досудового розслідування сама по собі не свідчить про їх незаконність.

В матеріалах відсутні і докази на підтвердження того, що внаслідок дій посадових осіб органів досудового розслідування та прокуратури, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях. Посилання на те, що такі дії спричинили зміну його життєвих обставин, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Факт тривалого досудового розслідування не свідчить про завдання позивачу моральної і матеріальної шкоди та про наявність підстав для її відшкодування, так як для наявності зобовязання по відшкодуванню шкоди відповідно до ст. ст. 1166-1167,1176 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу прокуратури, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний звязок між його діями та шкодою, які, в свою чергу, не доведені позивачем.

Надаючи оцінку факту скасування заступником прокурора Полтавської області постанови слідчого Остапенка Д.С. суд приходить до висновку, що підставою скасування постанови слідчого при закритті кримінального провадження було невиконання вимог КПК України щодо дослідження всіх обставин справи. Аналогічний вимога міститься і у вказівках слідчому прокурора місцевої прокуратури про необхідність проведення додаткових процесуальних дій.

Однак сама по собі ця обставина не є підставою для відшкодування моральної шкоди.

У відповідності до вимог ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднанню в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Законність закриття провадження може бути встановлена виключно в порядку передбаченому КПК України.

Судом не приймаються до уваги твердження позивача про підтвердження недотримання слідчими органів поліції та працівниками прокуратури вимог закону при проведенні досудового розслідування ухвалами суду про задоволення відводів, так як підставою для відводів стали не порушення процесуальних норм, а висловлена позивачем до них недовіра через тривале та безрезультатне розслідування факту каліцтва сина позивача в іншій справі.

Таким чином суд приходить до висновку про не доведеність позивачем у справі своїх позовних вимог.

На підставі ст.ст. 16, 23, 1176 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 15, 60, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Козельщинського відділення поліції Кобеляцького відділу Головного управління Національної поліції в Полтавській області, слідчого Чернявського Владислава Юлійовича, начальника СВ Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_2, начальника СВ Козельщинського відділення поліції Кобеляцького відділу Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3, слідчого Козельщинського відділення поліції Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4, Державної казначейської служби України, першого заступника прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_5, Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області, начальника Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_6, Прокуратури Полтавської області, першого заступника прокурора Полтавської області Плескача Олега Юрійовича, про відшкодування моральної шкоди та шкоди, завданої здоров»ю тяганиною при проведенні слідства та неякісним проведенням слідства відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги у десятиденний строк з дня отримання повното тексту рішення Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Д.Науменко