Дата документу 18.01.2018
Справа № 320/9514/17
Провадження № 2/320/1246/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

при секретарі: Михайловій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач обґрунтовує позов тим, що вона 29.10.2003 року з відповідачем зареєстрували шлюб у Донецькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції. Від вказаного шлюбу сторони мають сина: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 З січня 2017 року шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні. Спільне життя у подружжя не склалося, між ними постійно виникали сварки, тому позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, та надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягає.

У судове засідання відповідач не з'явився, але він надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Згідно ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, позов може бути задоволено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 29.10.2003 року, зареєстрований актовим записом №1639 та підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають сина: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні. Сім'я не може бути збережена та подальше спільне життя не можливо.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відповідач визнає позов повністю, проти розірвання шлюбу заперечень не має, тому суд вважає можливим розглянути справу без присутності сторін, та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе н а паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги те, що відповідач позовні вимоги позивача визнав, що свідчить про відсутність у нього бажання зберегти сімю, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного і керуючись ст. ст. 12, 81, 247, 259, 263- 265, 273 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Лесі Українки 82, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкає: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Лесі Українки 82, зареєстровано: ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований у Донецькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовим записом №1639 від 29.10.2003 року.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_4