Справа № 185/1423/18
Провадження № 2/185/1655/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2018 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Палюх Т. Д., за участю секретаря Мінарської О.А., розглянувши в відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Куйбишевської районної у м. Донецьку ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки виплат у зв'язку зі звільненням та відшкодування моральної шкоди, -
ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відділу освіти Куйбишевської районної у м. Донецьку ради і просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 5 937,06грн., середній заробіток за весь час затримки виплат у зв'язку зі звільненням в сумі 70 722,58грн. та у відшкодування моральної шкоди 10 000грн.
В обгрунтування позову зазначає, що вона з 21 січня 1998року по день звільнення 13 листопада 2014року працювала у комунальному дошкільному навчальному закладі ясла-садок № 269 м. Донецька вихователем, машиністом по пранню білизни. На момент її звільнення була наявна заборгованість по заробітній платі, але розрахунків з нею відповідачем не було проведено. Тому просить суд стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату за серпень 2018року в сумі 1460грн. заробітну плату за два повних місяці - вересень та жовтень 2014року, та заробіток за 9 робочих днів листопада 2014року згідно до окладу позивача 1827грн., а саме: 1460,91грн. +2х1827,00грн. =822,15грн. = 5937,06грн.; середный заробіток за весь час затримки заробітної плати за період з 13 листопада 2014 року по 26 лютого 2018року за 1200днів( 48 днів + 365х3 + 57) в сумі 70 722,58грн.( 1827 х1200/31) та 10 000грн. у відшкодування моральної шкоди.
Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує.
Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день , час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.ст. 280-283 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
З записів у трудовій книжці позивача вбачається, що ОСОБА_1 працювала в Куйбишевському РОО м. Донецька в ясла-садку № 269 вихователем, помічником вихователя, машиністом по пранню білизи. Згідно з наказом № 110-к/тр від 13.11.2014 її було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням( а.с.10-11).
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частиною 1 статті 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 47, ст. 116 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення працівника провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, тобто в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
В своїй позовній заяві позивач повідомила, що вона в день звільнення зверталася до відповідача про повний розрахунок, однак розрахунок не був проведений, але це ніяк не підтверджується позивачем по справі.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 у розмірі 5937,06грн., як вказує позивач, за серпень - жовтень 2014року, суд виходить з наступного.
Виходячи з приписів ч. 2 ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405-2014.
Так, у Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що є додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» № 1275-р від 02 грудня 2015 року, місто Донецьк визначено як такий населений пункт.
Крім того, місто Донецьк включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, який є додатком № 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» № 1085 від 07 листопада 2014 року.
В зв'язку з викладеним, суд погоджується з викладеними у позовній заяві доводами позивача щодо неможливості надання довідки про заборгованість відділу освіти Куйбишевської районної у м. Донецьку ради перед позивачем по заробітній платі, розрахунку сум, що належать до сплати, оскільки вони знаходяться на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а на даний момент в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відсутні інформація про зміну юридичної адреси відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.
Згідно з п. 1.6 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України № 286 від 29 вересня 2005 року, до первинної облікової документації для визначення кількісного складу працівників належать, зокрема, наказ (розпорядження) про прийом на роботу, переведення на іншу роботу, припинення трудового договору; наказ (розпорядження) про надання відпустки; табель обліку використання робочого часу та розрахунку заробітної плати; розрахунково-платіжні відомості, розрахункові відомості, платіжні відомості.
Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» № 489 від 05 грудня 2008 року, з форми П-5 якого вбачається, що у табелі обліку використання робочого часу робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, в тому числі надурочні, вечірні, нічні години роботи тощо, а також інші відхилення від нормальних умов праці. Тобто табель обліку робочого часу є первинним документом, відповідно до даних якого здійснюється нарахування заробітної плати.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заробітної плати в сумі 5937,06грн. не підлягають задоволенню, оскільки табелі обліку робочого часу щодо позивача велися на неконтрольованій території, відсутні відповідні первинні документи, що фіксують виконання позивачем роботи за вересень -жовтень 2014року, відсутні документи, які підтверджують, що нараховані у серпні 2014року 1460,91грн., як вбачається із відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_1М.(а.с.15). не були їй виплачені, що в свою чергу унеможливлює встановлення періоду часу, за який позивачу необхідно виплатити заробітну плату, здійснити розрахунок компенсації за невикористані дні щорічних відпусток, а відтак визначити суму розрахунку при звільненні.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки заробітної плати за період з 13 листопада 2014 року по 26 лютого 2018року сумі 70 722,58грн., то враховуючи недоведеність позивачем нездійснення відповідачем з нею розрахунку при звільненні, суд приходить до переконання, що і в цій частині вимоги позивача також не підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, оскільки відповідач не вчиняв винних дій щодо порушення, оспорювання чи невизнання законних прав та інтересів позивача, підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди відсутні.
Згідно з ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-268,280-283 273 ЦПК України, ст. ст. 34, 47, 94, 113, 114, 116, 117, 237-1 КЗпП України, ч. 2 ст. 1, ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділу освіти Куйбишевської районної у м. Донецьку ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки виплат у зв'язку зі звільненням та відшкодування моральної шкоди, - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. Д. Палюх