Провадження № 2-сз/761/170/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О., розглянувши заяву позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про повернення судового збору, сплаченого ними при подачі до суду позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів та визнання договору недійсним

в с т а н о в и в:

22 серпня 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про повернення судового збору у сумі 1280 грн. 00 коп. (по 640 грн. 00 коп. кожному), сплаченого ними при подачі до суду позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів та визнання договору недійсниму зв'язку з тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2018 року вищезазначену позовну заяву було повернуто позивачам.

Вищезазначена заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 не підлягає задоволеню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст. 133 ЦПК України, порядок повернення судового збору встановлюється законом.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір")

Разом з тим, як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.26 своєї постанові №10 від 14.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05.04.2011 року "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Так, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

При цьому, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Також, на необхідності надання саме оригіналу розрахункового документу на підтвердження сплати судового збору наголошує і в своєму інформаційному листі від 11.06.2012 року №31-08330-10-18/14701 "Щодо питань повернення судового збору" Міністерство фінансів України.

Звертаючись до суду із заявою про повернення судового збору у розмірі 1280 грн. 00 коп. (по 640 грн. 00 коп. кожному), позивачами не було надано оригіналів платіжних документів, які б підтверджували сплату судового збору за подання до суду позовної заяви.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 про повернення судового збору не підлягає задоволенню.

В той же час, вважаю за необхідне роз'яснити, що позивачі не позбавлені можливості повторно звернутися до суду з відповідною заявою, додавши при цьому оригінал платіжних документів.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 133, 259, 260 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про повернення судового збору, сплаченого ними при подачі до суду позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів та визнання договору недійсним- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: