Справа № 562/3631/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2018 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

У поданій заяві командир військової частини НОМЕР_1 просить стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу завдану ним шкоду в сумі 20635,21 грн.

Позовна заява мотивована тим, що постановою Володарського районного суду Донецької області від 11 листопада 2015 року, ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 16 липня 2016 року у справі №222/252/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , військової частини НОМЕР_1 про відшкодування шкоди позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з військової частини користь ОСОБА_3 20084 грн. завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди та 551,21 грн. судового збору, а всього на загальну суму 20635,21 грн. Діями ОСОБА_4 було нанесено збиток позивача на вказану суму, яка підлягає стягненню з нього у порядку регресу.
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнав частково у розмірі місячного грошового забезпечення, визначеного «Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі», тобто в сумі 605 грн., просить розглянути справу без його участі.
У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача та просить задоволити позов повністю.

Розгляд справи відповідно до ухвали суду від 26 жовтня 2018 року здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин чи розгляд справи за правилами загального позовного провадження не надходило.

Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ст.ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Установлено, що згідно витягу з наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №69 від 07 березня 2015 року, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду механіка-водія взводу охорони з посадовим окладом 605 грн. на місяць.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 №106 від 08 квітня 2016 року солдат ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у запас на підставі Указу Президента України №115/2016 від 25 березня 2016 року та виключений зів списків особового складу частини.

Постановою Володарського районного суду Донецької області від 11 листопада 2015 рокуу справі №222/1720/15-п ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП з накладенням адміністративне стягнення у виді штрафу.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 15 липня 2016 року, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2016 року, у справі №222/252/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково та стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 1884 грн., пов`язані з проведенням товарознавчого дослідження витрати в сумі 1200 грн. та судовий збір в сумі 551, 21 грн., всього на загальну суму 20635,21 грн.

Відповідно до частин 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до копій платіжного доручення №1059 від 14 грудня 2016 року військова частина НОМЕР_1 сплатила ОСОБА_3 20635 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до п.10 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» затвердженого Постановою Верховної Ради України № 243/95-ВР від 23.06.1995 року, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення.

За наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 №106 від 08 квітня 2016 року при звільненні ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за 13 календарних місяців служби у розмірі 2344,75 грн., з якого вбачається, що розмір місячного грошового забезпечення становив 4509,13 грн. (2344,75 грн. : 13 місяців х 100% : 4%).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме сума шкоди в порядку регресу з відповідача має відповідати його місячному грошовому забезпеченню в розмірі 4509,13 грн.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним витрати в сумі 385 грн. (1762 х 21,85%).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити частково.
Стягнути зОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) завдану шкоди в порядку регресу в сумі 4509 (чотири тисячі п`ятсот дев`ять) грн. 13 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 понесені судові витрати в сумі 385 (триста вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

У решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанціїпротягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією ЦПК України (п.15.5 «Перехідних положень»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: