АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» лютого 2018 року

м. Харків

справа № 639/3278/17-ц

провадження № 22ц/790/1024/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя - доповідач),

суддів - Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2,

відповідачі - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс»,

Виконавчий комітет Харківської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 листопада 2017 року в складі судді Труханович В. В.,

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Жилкомсервіс», Виконавчого комітету Харківської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, який в подальшому уточнювала.

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що вона є власником транспортного засобу BMW 325 XI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 21 серпня 2017 року.

Зазначила, що 23 лютого 2017 року близько 21:00 вона припаркувала свій автомобіль біля під'їзду № 3 будинку АДРЕСА_1, в якому вона мешкає. 24 лютого 2017 року біля 12:00 вона почула за вікном шум, а коли виглянула на вулицю, побачила глиби льоду, які летіли з криши на її автомобіль, внаслідок чого автомобіль отримав пошкодження.

З приводу даного факту Київським ВП ГУ НП в Харківській області проведено перевірку за її заявою від 24 лютого 2017 року, в ході якої встановлено, що відповідальним за прибирання снігу та льоду з дахів будинку є Комунальне підприємство «Жилкомсервіс».

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3606 від 17 липня 2017 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 325 XI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 85236,62 грн.

Зазначила, що внаслідок умисної бездіяльності Комунального підприємства «Жилкомсервіс», яка полягає в невиконанні своїх обов'язків скидання снігу та льоду з дахів та покрівель, її автомобілю спричинені пошкодження, у зв'язку з чим їй також спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 5000,00 грн.

Просила стягнути солідарно з Комунального підприємства «Жилкомсервіс», Виконавчого комітету Харківської міської ради на її користь матеріальну шкоду у розмірі 85236,62 грн., завдану внаслідок падіння снігу від 24 лютого 2017 року; стягнути солідарно з Комунального підприємства «Жилкомсервіс», Виконавчого комітету Харківської міської ради на її користь моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.; судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; судові витрати покласти на відповідачів.

При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала позовні вимоги. При цьому зазначила, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що саме виконавець послуг з утримання будинку та прибудинкової території, до яких належить і скидання снігу та льоду з дахів та покрівель, зобов'язаний забезпечувати утримання та експлуатацію жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд та їх конструктивних елементів, зокрема дахів, відповідно до вимог чинного законодавства; що окремим міським нормативно-правовим актом закріплено, що окрім основних обов'язків Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» має виконувати також додаткові, сезонні, а саме видалення бурульок з дахів, карнизів та інших елементів будинків, оскільки саме дана організація є суб'єктом у сфері благоустрою м. Харкова.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не довела, що її право порушено, що вона, як власник автомобіля з метою збереження свого майна у відповідному стані мала подбати про нього шляхом врахування погодних умов та дотримуватись при паркуванні автомобіля допустимої відстані від небезпечних об'єктів.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 лютого 2017 року близько 21:00 біля під'їзду № 3 в будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_1 припаркувала свій автомобіль «BMW 325 XI», на який із даху впала бурулька, внаслідок чого його пошкодила.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_1 того ж дня негайно викликала працівників Київського РВ ГУ НП в Харківській області, які зафіксували факт пошкодження автомобіля ОСОБА_1

Із висновку Київського РВ ГУ НП в Харківській області від 27 лютого 2017 року вбачається, що за результатами перевірки встановлено, що дах автомобіля, праве заднє крило та кришка бензобаку зазнали механічних пошкоджень. Поряд із автомобілем лежали глиби льоду, які впали із даху будинку. При цьому у висновку зазначено, що відповідальним за прибирання снігу та льоду з дахів будинку являється Комунальне підприємство «Жилкомсервіс».

Із висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3606 від 17 липня 2017 року, рахунку - фактури від 27 лютого 2017 року вбачається, що вартість матеріального збитку склала 37780,26 грн., вартість відновлювального ремонту - від 85236,62 грн. до 99542, 59 грн.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснила, що ремонт автомобіля на теперішній час ОСОБА_1 не зробила.

Як вбачається з відповіді юридичного департаменту Харківської міської ради від 07 квітня 2017 року № 2528/9-17, відповідно до інформації Департаменту житлового господарства від 28 березня 2017 року № 1472/0/90-16 житловий будинок по АДРЕСА_1 перебуває в господарському віданні Комунального підприємства «Жилкомсервіс».

Зазначені правовідносини врегульовано статтею 1166 ЦК України, яка передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» N 6 від 27 березня 1992 року шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії особи були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 17 вказаного Закону громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить визначення виконавця житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно із частиною 2 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до вимог пунктів 4-6 частини 2 статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичними особами на управління майном, забезпечувати умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно з пункту 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17 травня 2005 року, та пункту 1.1.8.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 150 від 10 серпня 2004 року, балансоутримувач зобов'язаний регулярно виконувати роботи по скиданню з дахів і покрівель снігу та льоду.

Відповідно до пункту 5.6.1 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16 листопада 2011 року № 504/11, санітарне очищення території міста Харкова включає механізоване та ручне прибирання території об'єктів благоустрою, збір та видалення у встановлені місця відходів, сміття, листя, гілля, снігу, криги, належне їх захоронення, обробку, утилізацію, знешкодження та інші дії, що забезпечують утримання території міста відповідно до вимог цих Правил, Санітарних правил утримання територій населених місць СанПіН 42-128-4690-8, рішень міської ради, чинного законодавства.

Відповідно до пункту 5.6.2.2 вказаних Правил обов'язок по механізованому та ручному прибиранню територій, вчинення протиожеледних заходів: дворів, тротуарів, покриття проїзної частини місцевих проїздів, прибудинкової території житлового фонду територіальної громади в межах наданих в установленому порядку територій - покладається на виконавців послуг, з яким балансоутримувачем житлового фонду укладено договір.

Відповідно до пункту 5.6.8 вказаних Правил зимове прибирання суб'єктами у сфері благоустрою відповідних територій повинне забезпечувати нормальний рух пішоходів та транспорту і включати: підмітання та зсув снігу, видалення снігу та снігово-льодяних утворень, усунення слизькості.

Згідно пунктів 5.6.8.6 - 5.6.8.8 вказаних Правил балансоутримувачі, відповідні підприємства, установи, організації або особи, які утримують відповідні території за договором, зобов'язані: мати власний необхідний для прибирання снігу і льоду ручний інвентар (лопати металеві або дерев'яні, мітли, льодоруби); мати достатній запас матеріалу для посипання (пісок, шлак) для своєчасного проведення протиожеледних заходів; прибирати сніг негайно, з початку снігопаду, для запобігання накату; огороджувати небезпечні для пішоходів, у разі падіння бурульок та снігу з дахів, місця, забезпечувати видалення бурульок з дахів, карнизів та інших елементів будинків.

Згідно відповіді юридичного департаменту Харківської міської ради від 07 квітня 2017 року № 2528/9-17 Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» не укладав договори на прибирання снігу та льоду з дахів, тобто відповідальність в даному випадку за прибирання снігу та льоду з дахів покладено на Комунальне підприємство «Жилкомсервіс».

Як вбачається з матеріалів справи автомобіль BMW 325 XI, державний номер НОМЕР_1, припарковано у житловій зоні поза спеціально відведеними місцями для стоянки. Разом з тим, доказів неможливості або заборони паркування автомобілів у вказаному місці матеріали справи не містять.

Проте, здійснюючи паркування транспортного засобу, ОСОБА_1 не пересвідчилась у тому, що місце паркування її автомобіля у складних погодних умовах є безпечним.

Частиною 2 статті 1193 ЦК України передбачено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого ( а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи бездіяльність балансоутримувача щодо виконання приписів по очищенню даху будівлі від снігу та льоду, а також виходячи зі ступеня вини ОСОБА_1, судова колегія вважає, що розмір майнової шкоди необхідно зменшити до 40 000,00 грн., яка підлягає стягненню не з виконавчого комітету Харківської міської ради, а безпосередньо з балансоутримувача, яким є Комунальне підприємство «Жилкомсервіс».

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна .

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно пунктів 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи, що позивач у зв'язку з пошкодженням її дорогоцінного майна зазнала душевних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судова колегія вважає, що сума в розмірі 2000,00 грн. є достатньою для відшкодування моральної шкоди.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, в даному випадку ухвалене судом першої інстанції у справі рішення не відповідає зазначеним вимогам матеріального та процесуального права.

У зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню з підстав, зазначених вище.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено частково, розмір судового збору, який підлягає стягненню з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1 розраховано відповідно до статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1038, 98 грн. ( 532, 95 грн. - за подачу позову до суду першої інстанції та 506, 03 грн. - за подачу апеляційної скарги).

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381- 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 листопада 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1 40000,00 грн. у відшкодування майнової шкоди, 2000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди та 1038, 00 грн. судового збору.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії

Повний текст постанови складено 08 лютого 2018 року.