Справа № 463/3792/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/5543/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Павлишина О.Ф., Мікуш Ю.Р

за участі секретаря: Куцика І.Б.

з участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, предстанвика ОСОБА_4 - ОСОБА_5, представника Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради - Соколовської О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа ОСОБА_10 про зобов»язання до вчинення дій, відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_10, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третя особа - Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» про визнання незаконними та скасування розпоряджень, свідоцтв про право власності, зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12,ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні своїм майном, у якому просила прийняти рішення, яким забезпечити доступ до їх підвалу, згідно технічного паспорту від 16 червня 2006 року, а саме зобов»язати мешканців кв.№2 ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_9 демонтувати самовільно встановлені двері та відшкодувати моральну шкоду в сумі 5000 гривень (т.1 а.с.1-2).

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування розпоряджень, свідоцтв про право власності, зобов'язання до вчинення дій у якому просив визнати незаконним та скасувати:

розпорядження №177 від 18 березня 1996 року та виданого на підставі цього Свідоцтво про право власності на квартиру НОМЕР_1 від 18 березня 1996 року;

розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №803 від 03 липня 2001 року «Про експлуатацію самовільно прибудованої лоджії до квартири АДРЕСА_1;

розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №1048 від 09 серпня 2001 року «Про внесення змін до Розпорядження №803 від 03 липня 2001 року «Про експлуатацію самовільно прибудованої лоджії до квартири АДРЕСА_1;

розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №1530 від 16 листопада 2001 року «Про внесення змін до Розпорядження №803 від 03 липня 2001 року «Про експлуатацію самовільно прибудованої лоджії до квартири АДРЕСА_1;

розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №94 від 25 січня 2002 року «Про оформлення права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 та виданого на підставі нього Свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_2 від 25 січня 2002 року;

розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №512 від 05 жовтня 2011 року «Про надання дозволу на влаштування тераси в кв.АДРЕСА_1» та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 червня 2014 року індексний номер 22562888 та Свідоцтва про право власності на майно від 04 червня 2014 року індексний номер 22563223;

зобов»язати ОСОБА_2 та ОСОБА_10 привести сходові клітки та коридори спільного користування в попередній стан та демонтувати незаконно влаштовану терасу (т.1 а.с.83-88).

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19 червня 2017 року первісний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Усунуто перешкоди ОСОБА_2 у користуванні належним їй підвалом згідно технічного паспорту від 15 червня 2006 року, шляхом зобов'язання ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_9 демонтувати самовільно встановлені двері.

В задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом - відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_10, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третя особа Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» про визнання незаконними та скасування: розпорядження № 177 від 18.03.1996 року, розпорядження № 803 від 03.07.2001 року, розпорядження № 512 від 05.10.2011 року, виданих на підставі них свідоцтв про право власності, зобов'язання привести приміщення в попередній стан та демонтувати терасу - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 137,80 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 137,80 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_2 137,80 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 137,80 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5

В апеляційній скарзі посилається на те, що влаштування додаткового входу було зумовлено тими обставинами, що перегородивши існуючий вхід на другий поверх, ОСОБА_2 фактично позбавили можливості власників квартири №2 нормально заходити до своєї квартири протягом тривалого часу.

Вказує, що помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що скасування Розпоряджень №803 та тих, якими вносились до даного Розпорядження численні зміни є також безпідставним, оскільки розпорядження стосувались узаконення самовільно збудованої лоджії, а приміщення сходової клітки перестали вважатись допоміжними. Так, згідно Розпорядження №803, яким не тільки включено до складу квартири №1 самовільно прибудовану лоджію без згоди інших співвласників, але й змінено склад квартири без жодних на те правових підстав та документів, зокрема в складі квартири з'являються крім іншого приміщення коридорів площею 2,4 кв.м, 6,5 кв.м, 9,2 кв.м, 1,95 кв.м, кладова площею 1,0 кв.м, лоджія площею 2,8 кв.м. Після чого власники квартири №1 продовжують змінювати планування квартири спочатку до Розпорядження №803 вносять зміни Розпорядженням №1048 та виключають зі складу квартири коридор площею 9,2 кв.м, а пізніше Розпорядження №1530, яким змінюють знов склад і площі приміщень, які входять до складу квартири №1.На підставі вищезазначених Розпоряджень Личаківська районна адміністрація прийняла Розпорядження №94 «Про оформлення права спільної, сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 та видає на підставі нього Свідоцтво про право власності на квартиру НОМЕР_2 від 25.01.2002 року, чим фактично узаконює всі проведені перепланування із захопленням площ спільного користування.

Також зазначає, що судом не враховано, що Рішенням Конституційного Суду України N 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року встановлено: відповідно до Конституції України всі суб'єкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступника) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівноправними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися, цими приміщеннями, в тому числі із питань улаштування мансард, надбудови поверхів та ін.

Просить рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного позову позов ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_9 усунути перешкоди ОСОБА_15 у користуванні належним їй підвалом згідно технічного паспорту від 15.06.2006 року шляхом зобов'язання ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_9 демонтувати самовільно встановлені двері та стягнути моральну шкоду, а зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_10, Виконавчого комітету ЛМР, Личаківської районної адміністрації ЛМР, Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третьої особи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» про визнання незаконними та скасування Розпоряджень №177 від 18.03.1996 року, розпорядження №803 від 03.07.2001 року, розпорядження №512 від 05.10.2011 року, виданих на підставі них свідоцтв про право власності, зобов'язання привести приміщення в попередній стан та демонтувати терасу -задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, а також представника Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради - Соколовської О.І. на її заперечення,перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно установлено в суді першої інстанції, на підставі розпорядження № 177 від 18 березня 1996р., відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ОСОБА_16, ОСОБА_2, ОСОБА_10 видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.64 т.1). Загальна площа квартири згідно з цим свідоцтвом становить 90,70 кв.м. До квартири належить комора в підвалі площею 21,5 кв.м.

Квартира № 2 цього будинку загальною площею 94,8 кв.м. належить ОСОБА_7, ОСОБА_17, ОСОБА_4, ОСОБА_12та ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 27 липня1994р. (а.с.89 т.1), оригінал якого знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи (а.с.90 інвентаризаційної справи). До квартири належить комора в підвалі 23,6 кв.м.

Вулиця Офіцерська у м. Львові згідно розпорядження ЛМР № 979 від 31 серпня 1993р. (а.с.133 т.1) перейменована на вул. В. Самійленка.

Розпорядженням ЛРА ЛМР від 03 липня 2001р. № 803 (а.с.92 т.1), належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи (а.с.51 інвентаризаційної справи) затверджено висновок міжвідомчої комісії про те, що технічно можливо експлуатувати прибудовану закриту лоджію до квартири № 1, після чого загальна площа квартири становитиме 105,69 кв.м., дозволено експлуатувати самовільно прибудовану лоджію до квартири, зобов'язано ОСОБА_16, ОСОБА_2, ОСОБА_10 отримати дозвіл та здати в експлуатацію прибудовану лоджію та звернутись у відділ приватизації для внесення змін у свідоцтво про право власності.

Розпорядженням № 1048 від 09 серпня 2001р. (а.с.93 т.1), належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи (а.с.52 інвентаризаційної справи) до розпорядження № 803 від 03 липня 2001р. внесено зміни за якими в п. 1 виключено площу коридору 9,20 кв.м., а загальна площа квартири становитиме 96,49 кв.м. Пункт 3 розпорядження № 803 від 03липня 2001р. щодо обов'язку ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_10 отримати дозвіл та здати в експлуатацію прибудовану лоджію відмінено згідно листа Інспекції ДАБК від 12 липня 2001р.

Розпорядженням № 1530 від 16 листопада 2001р. (а.с.94 т.1), належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи (а.с.58 інвентаризаційної справи) до розпорядження № 803 від 03 липня 2001р. внесено зміни, за якими викладено в новій редакції пункт про перелік приміщень, експлуатація яких технічно можлива після реконструкції. Загальна площа квартири становить 98,90 кв.м.

На підставі розпорядження ЛРА ЛМР № 94 від 25 січня 2002р. (а.с.162 т.1, а.с.86 інвентаризаційної справи) ОСОБА_16, ОСОБА_2 та ОСОБА_10 видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4, загальна площа якої згідно з цим свідоцтвом становить 98,9 кв.м. (а.с.97 т.1, а.с.85 інвентаризаційної справи). До квартири належить комора в підвалі площею 21,50 кв.м.

Про узаконення позивачем самочинного будівництва, здійсненого в квартирі АДРЕСА_4 також проставлено відповідну відмітку в технічному паспорті на будинок (а.с.43, 44 інвентаризаційної справи).

Відповідно до ст. 152 ЖК України в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних розпоряджень № 803, № 1048, № 1530, № 94, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Як на підставу для скасування цих розпоряджень, а також розпорядження № 177 від 18 березня 1996р. та свідоцтв про право власності на квартиру від 18 березня 1996р. та від 25 січня 2002р. позивач за зустрічним позовом вказує, що під час приватизації, а в подальшому - під час реконструкції мешканцям квартири АДРЕСА_5 виділені допоміжні приміщення, які перебували у спільному користуванні.

Однак, такі посилання позивачів за зустрічним позовом не знайшли свого підтвердження в суді першої та апеляційної інстанції.

Згідно даних технічного паспорта на квартиру № 1 (а.с.65 т.1) під час приватизації у 1996р. у власність сім'ї ОСОБА_10 приміщення загального користування, і зокрема сходова площадка, не передавались. З огляду на своє функціональне призначення, вбудована шафа, позначена на плані 1-8, площею 1 кв.м. таким приміщенням вважатись не може. Наявність самовільно влаштованої перегородки, яка відображена в технічному паспорті (а.с.90 зв. т.1, а.с.43 інвентаризаційної справи) правового значення не має, оскільки відповідно до даних технічного паспорта 1996р. (а.с.65 т.1), на момент приватизації, яка відбулась у 1996р. існував (та існує по даний час) інший вхід до приміщень другого поверху (яким і користуються відповідачі за первісним позовом по даний час), тоді як в технічному паспорті відсутні відомості про час влаштування цієї перегородки, що в сукупності, виключає можливість задоволення зустрічного позову в частині скасування розпорядження № 177 від 18 березня 1996р. та виданого на підставі нього свідоцтва про право власності на квартиру від 18 березня 1996р.

Підстави для скасування інших розпоряджень, зокрема № 803, № 1048, № 1530, № 94 та свідоцтва про право власності на квартиру від 25.01.2002р. також відсутні.

Такі розпорядження стосувались узаконення самовільно збудованої лоджії, а не передачі у власність допоміжних приміщень, і станом на момент оформлення свідоцтва про право власності від 25 січня 2002 р. спірні приміщення сходової площадки перестали вважатись допоміжними.

Так, рішенням Виконавчого комітету Червоноармійської районної ради народних депутатів від 18 жовтня 1987р. (а.с.68 інвентаризаційної справи) надано дозвіл на реконструкцію квартири АДРЕСА_7, після чого, квартира буде облаштована окремим входом.

Листом від 16 жовтня 1999р. (а.с.69 інвентаризаційної справи) Головне управління архітектури і містобудування погодило проект на реконструкцію цієї квартири.

30 травня 2000 року позивач за зустрічним позовом отримав дозвіл на виконання будівельних робіт (а.с.71 інвентаризаційної справи).

Згідно даних технічного паспорта на будинок АДРЕСА_8, (а.с.60 інвентаризаційної справи), станом на 03 грудня 2001р., (тобто ще до видачі оскаржуваного свідоцтва від 25 січня 2002р.) будинок, і зокрема квартира № 2 була облаштована окремим входом.

Натомість, згідно даних технічного паспорта квартири № 1 (а.с.202зв. т.1), сходова клітка залишилась в користуванні позивача.

В процесі розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 та ін. до ОСОБА_4 (позивач за зустрічним позовом) та ін. про усунення перешкод в користуванні квартирою, демонтаж нежилого приміщення, відновлення вентиляційного та димового каналів, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2002р. (а.с.127 т.1) затверджено мирову угоду між сторонами, за умовами якої ОСОБА_2 та інші позивачі у цій справі погодились з проектними пропозиціями, згідно яких була вже здійснена реконструкція будинку по АДРЕСА_8. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зобов'язались виплатити сім'ї ОСОБА_2 грошову компенсацію.

З огляду на це, за розпорядженням № 94 від 25 січня 2002р., на підставі якого видано свідоцтво про право власності від 25 січня 2002р. у власність сім'ї ОСОБА_2 не передавались приміщення спільного користування і зокрема сходова площадка, у зв'язку з чим вимогу ОСОБА_4 про скасування розпоряджень № 803, № 1048, № 1530, № 94 та свідоцтва про право власності на квартиру від 25 січня 2002р. суд першої інстанції обґрунтовано залишив без задоволення.

Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги про незаконність влаштування тераси ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 та скасування розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 512 від 05 жовтня 2011р та свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 04 червня 2014р.

На даний час, позивачу ОСОБА_2, а також третій особі ОСОБА_10 вказана квартира належить на праві спільної часткової власності згідно свідоцтв про право власності від 04.06.2014р., копії яких долучено до матеріалів справи (а.с.7, 10 т.1). Загальна площа квартири становить 104,9 кв.м., до квартири належить комора в підвалі площею 21,5 кв.м.

Розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 512 від 05.10.2011р. (а.с.99 т.1, а.с.152 інвентаризаційної справи), затверджено висновок міжвідомчої комісії від 05 липня 2011р. та надано дозвіл співвласникам квартири АДРЕСА_5, і зокрема ОСОБА_2 на влаштування тераси зі сторони дворового фасаду відповідно до відкоригованої проектної документації.

Згідно заяви позивача (а.с.31 т.2), для отримання вказаного дозволу остання подала на розгляд міжвідомчої комісії в тому числі технічні висновки (а.с.4-12 т.2) та ескізний проект (а.с.24-29 т.2).

В подальшому, згідно заяви ОСОБА_2 від 25 червня 2011р. (а.с.3 т.2) долучено відкоригований робочий проект, зареєстровану декларацію про початок виконання будівельних робіт (а.с.110-112 т.2) та зареєстровану декларацію про готовність об'єкта до експлуатації (а.с.113-115 т.2).

Згідно листа Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 08 червня 2012р. (а.с.131 т.1), під час перевірки, яка проведена працівниками Інспекції ДАБК у Львівській області порушень у сфері містобудування з приводу добудови спірної тераси не виявлено. Крім того, цією перевіркою встановлено, що тераса облаштовується на висоті 1,38 м. від рівня землі, у зв'язку з чим не відбувається перекриття каналізаційного люка та вікна у підвал сім'ї ОСОБА_4.

Мотиви позову про те, що будівництво здійснено на земельній ділянці, яка не перебуває у власності чи користуванні відповідачів за зустрічним позовом суд першої інстанції вірно відкинув як необгрунтовані, оскільки порядок користування земельною ділянкою визначено рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28 січня 2011р. (а.с.129-130 т.2), яке набрало законної сили, і саме з врахуванням цього рішення відповідач - Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради видав оскаржуване розпорядження.

Таким чином, добудова тераси до квартири АДРЕСА_6 поведена ОСОБА_2 на підставі відповідних документів, які давали право на виконання будівельних робіт, із належно затвердженим проектом, без істотного порушення будівельних норм і правил.

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_11 не доведено порушення його прав внаслідок добудова ОСОБА_2 тераси до квартири АДРЕСА_6, тому суду першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічного позову.

Задовольняючи частково первісний позов суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № 1, належить комора в підвалі площею 21,5 кв.м.

Згідно даних технічного паспорту на будинок (а.с.57 т.1), в підвалі, належному ОСОБА_2 знаходяться інженерні комунікації, лічильник обліку води, водонапірний кран.

Відповідно до звіту про технічне обстеження (а.с.33-47 т.1), доступ до комори у підвальному приміщенні ОСОБА_2 обмежено, щляхом встановлення металевих дверей, що також відображено на фотознімках (а.с.44, 45 т.1).

У зв'язку з відсутністю доступу до лічильників обліку води на адресу позивача та відповідача ЛМКП «Львівводоканал» направило відповідну вимогу про надання такого доступу (а.с.67).

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції на підставі ст.391 ЦК України знайшов доведеним факт чинення перешкод ОСОБА_2 в користуванні підвальним приміщенням у зв'язку з чим зобов»язав відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_12, та ОСОБА_9 демонтувати самовільно встановлені двері на вході до комори у підвальному приміщенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 січня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді Павлишин О.Ф.

Мікуш Ю.Р.