Дата документу 21.12.2018
Справа № 501/2595/17
21 грудня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:
головуючої судді - Петрюченко М.І.,
за участю секретаря - Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за
позовом виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, місцезнаходження м. Чорноморськ Одеської області, проспект Миру, буд. 33
1 ОСОБА_1, місце реєстрації АДРЕСА_3, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1,
2. ОСОБА_2, місце проживання (реєстрації) АДРЕСА_2
третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеської області, місцезнаходження м.Чорноморськ Одеської області, проспект Миру, буд. 33
предмет та підстави позову: про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей
сторони в судове засідання не з'явились
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення та
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1. 22 листопада 2017 року виконавчий комітет Чорноморської міської ради (далі позивач) в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2(третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеської області) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позов неодноразово уточнювався (а.с.1-3, 72-73, 176-177).
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_2є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Відповідач ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти з 13 квітня 2017 року перебувають на обліку у службі у справах дітей, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, тому що їх батьки самоусунулися від виконання батьківських обов'язків щодо дітей, з дітьми не проживають, дітьми не опікуються, у вихованні участі не приймають, аліменти не сплачують, у зв'язку із чим позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх малолітніх дітей, стягнути аліменти на їх утримання, передати дітей виконавчому комітету Чорноморської міської ради Одеської області, як органу опіки та піклування для вирішення питання про форму їх подальшого влаштування.
Малолітній ОСОБА_4 проживає в сім'ї бабусі по лінії матері ОСОБА_7 і дядька ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2. Бабуся і дядько піклуються про ОСОБА_4, утримують і виховують його, оточили любов'ю і увагою. Батько ОСОБА_4 ОСОБА_1 тривалий час не проживає в м.Чорноморську, не переймається долею сина, не цікавиться його навчанням, вихованням, розвитком.
Водночас, на адресу бабусі ОСОБА_4 ОСОБА_7 від матері ОСОБА_1 - ОСОБА_11 систематично надходять грошові виплати на утримання ОСОБА_4. Зі слів ОСОБА_11, її син ОСОБА_1 на протязі останніх чотирьох років проживає і працює в Китайській Народній Республіці, звідки перераховує кошти для свого сина ОСОБА_4.
Малолітня ОСОБА_5 проживає в сім'ї ОСОБА_12 і її сина ОСОБА_13 в АДРЕСА_5. ОСОБА_1, який записаний батьком дитини, не визнає себе її батьком, зі слів його матері ОСОБА_11
Водночас, вважає себе батьком ОСОБА_5 ОСОБА_13, який разом зі своєю матір'ю і батьком піклується про дівчинку, забезпечує її виховання і утримання.
Мати дитини ОСОБА_2 також підтверджує батьківство ОСОБА_13 щодо ОСОБА_5, але оформити встановлення батьківства в судовому порядку відмовляється з невідомих причин.
Малолітній ОСОБА_1 проживає в сім'ї ОСОБА_14 і його матері ОСОБА_15 в селищі АДРЕСА_4.
ОСОБА_14 вважає себе батьком ОСОБА_1, разом із свою матір'ю піклується про нього, забезпечує утримання і виховання. Мати дитини ОСОБА_2 також підтверджує батьківство ОСОБА_16 щодо ОСОБА_1, але оформити встановлення батьківства шляхом спільного звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану не бажає з невідомих причин.
3. Відповідачі були належним чином сповіщені про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явилися, будь-які пояснення та заяви до суду не надавали.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. Представники позивача та третьої особи надали до суду заяви про розгляд справи по суті без їх участі, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
5. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з'явилися без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
6. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
7. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_4, народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.4). Його батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_5, народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.5). Батьками дитини записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_6, народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, батьками дитини записані ОСОБА_17 та ОСОБА_2 (а.с. 6).
8. Згідно з наказом служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеської області №55 від 16 листопада 2017 року малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 передано на утримання та виховання ОСОБА_8 до вирішення питання про встановлення правового статусу дитини та форми його подальшого влаштування (а.с.7).
9. Згідно із наказом служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеської області №57 від 16 листопада 2017 року малолітню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 передано на утримання та виховання ОСОБА_13 до вирішення питання про встановлення правового статусу дитини та форми його подальшого влаштування (а.с.7).
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 07 червня 2018 року батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано ОСОБА_13 (а.с.172-174).

10. Згідно із наказом служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеської області №56 від 16 листопада 2017 року малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 передано на утримання та виховання ОСОБА_14 до вирішення питання про встановлення правового статусу дитини та форми його подальшого влаштування (а.с.7).

11. Відповідно до копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_4 від 16 листопада 2017 року для виховання, розвитку та проживання дитини ОСОБА_8 створені належні умови (а.с.12).

12. Відповідно до копії актів обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_5 від 16 листопада 2017 року для виховання, розвитку та проживання дитини ОСОБА_12 та ОСОБА_13 створені належні умови (а.с.15-16).

13. Відповідно до копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 16 листопада 2017 року для виховання, розвитку та проживання дитини ОСОБА_14 створені належні умови (а.с.19).

14. Відповідно до висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради як органу опіки та піклування, №1-17-919 від 18 грудня 2017 року (а.с.50-51), доцільно позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

15. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 показали суду, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самоусунулись від виконання своїх батьківських обов'язків, з дітьми не проживають, дітьми не опікуються, у вихованні участі не приймають, аліменти не сплачують.

Бабуся по лінії матері ОСОБА_7 та дядько ОСОБА_8 піклуються про ОСОБА_4, утримують і виховують його. Бабуся ОСОБА_4 по лінії батька ОСОБА_11, передає кошти на утримання онука, які надсилає його батько ОСОБА_1, який проживає за межами України. Мати дітей ОСОБА_2 веде асоціальний образ життя, не працює, зловживає спиртними напоями, не утримує дітей матеріально.

V. Оцінка Суду.

А. Щодо позбавлення батьківських прав.

16. В даній ситуації Суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім'ї, яке здійснюється на засадах, визначених у СК: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п'ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.

Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України).

17. Для Суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідачів відбувається втручання в їх право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України.

З іншої сторони обов'язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітніх дітей не розлучатися з батьками і врахування при цьому "якнайкращих інтересів дитини" (статті 1, 9 Конвенції).

18. Досліджуючи правомірність втручання в право відповідачів на сімейне життя, Суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими:

Кожна людина має обов'язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

19. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідачки має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

Так само, Суд знаходить, що втручання у право відповідачів спрямоване на захист „прав і свобод" малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Тобто, в даному випадку при втручанні у право відповідачів вимоги статті 29 Декларації щодо законності та мети втручання дотримані.

20. Судом за обставинами справи встановлено, що відповідачі практично весь час з моменту народження дітей, їх життям не цікавляться, участі у їх вихованні не приймають, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними належного виховання, що свідчить про ухилення ними від виконання своїх батьківських обов'язків. Вказані обставини, виходячи із положень статей 164-167 СК, є підставою для позбавлення батьківських прав.

21. Проте, в цій ситуації Суду залишається дослідити найважливіше і найскладніше питання наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 і чи не має в даному випадку підстав для попередження відповідачів щодо зміни свого відношення до виховання дітей без позбавлення батьківських прав (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав").

22. Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (наприклад див. пункт 100 рішення у справі „Мамчур проти України".

23. Повертаючись до обставин даної справи та оцінюючи проблему забезпечення як найкращих інтересів малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, Суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов'язків і відновити або зміцнити здатність сім'ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не можуть служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.

В ситуації, що розглядається розлучення відповідачів з дітьми в першу чергу відбулось, які протягом тривалого часу не виявили бажання вчинити будь-які дії пов'язані з відновленням свого зв'язку із дітьми. Навіть в період після проведення підготовчого судового засідання і до судового розгляду відповідачі жодним чином не продемонстрували Суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дітьми і в такій ситуації на думку Суду без бажання відповідачів держава позбавлена можливості посприяти їм у виконанні ними своїх батьківських обов'язків.

Також, важливим для Суду є те, що при позбавленні батьківських прав відповідачів, відносини, які склались між ними і дітьми не зміняться в бік розлучення батьків з дітьми, які разом не проживають разом.

Так само, позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про малолітніх дітей, що як наслідок буде сприяти захисту інших прав дітей.

Отже, Суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію прав дітей.

24. Крім того, Суд звертає увагу, що взаємовідносини між дітьми та батьками склались таким чином, що діти протягом більшого періоду свого життя проживають окремо від них, а тому в даній ситуації Судом будуть враховані "інтереси дитини" в широкому розумінні на поняття сім'ї (включаючи біологічних батьків) (стаття 5 Конвенції про права дитини).

25. Суд повторює, що важливим в даній ситуації є те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дітей у батька та матері, оскільки вони з ними не проживають протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батьків зі своїми дітьми.

Тобто, позбавлення батьківських прав відповідачів фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьками та дітьми.

Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169).

26. В даних правовідносинах Судом були створені передумови для дотримання процедури вирішення питання про втручання в право відповідача в його сімейне життя та при визначенні „якнайкращих інтересів дитини".

Зокрема, враховуючи складність питання, що розглядається було призначено підготовче судове засідання, в яке були викликані всі сторони, була забезпечена участь в розгляді справи органів опіки та піклування, які мали можливість перевірити умови проживання дітей, питання вирішувалось з наданням можливості відповідачам, як висловити свою думку, так змінити своє відношення до виховання дітей.

27. Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дітей відповідачами, свідомого нехтування ними своїми обов'язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачі можуть бути позбавлені батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції і в такому випадку Судом на перше місце ставляться „якнайкращі інтереси дітей", оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даних осіб.

Б. Щодо стягнення аліментів.

28. Згідно із частиною другою статті 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 180 СК передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У зв'язку із чим, відповідно до статті 182 СК, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідачів, Суд знаходить підстави для стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі передбаченому діючим законодавством України, але не менше ніж 50%: прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до їх повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 22 листопада 2017 року, що є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дітей.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

29 . За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1.Позов виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області в інтересах малолітніх в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеської області) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити повністю.

2.Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) батьківських прав щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

3.Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, (громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) батьківських прав щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

4.Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, як органу опіки та піклування, аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 22 листопада 2017 року і до досягнення ними повноліття.

5.Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, (громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, як органу опіки та піклування, аліменти на малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50%: прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 22 листопада 2017 року, і до його повноліття.

6.Передати малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 виконавчому комітету Чорноморської міської ради, як органу опіки та піклування для вирішення питання про форму їх подальшого влаштування.

7.Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 (громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір по 1762 грн. з кожного.

8.Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

9.Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

10.Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2018 року.

Суддя Іллічівського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко