Справа № 366/793/18
Провадження № 2/366/287/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 травня 2018 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1,

при секретарі Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Красятицької селищної ради Поліського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що 29 червня 2012 року помер її батько ОСОБА_6.

ОСОБА_6 на праві особистої приватної власності мав житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Дубова, по вул.Миру,18 Поліського району Київської області та земельну ділянку, розміром 8,9480 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красятицької селищної ради Поліського району Київської області.

ОСОБА_6 свого часу ніяких правовстановлюючих документів на будинок не оформив. На сьогоднішній день вказане домоволодіння по даним місцевої, Красятицької селищної ради рахується власністю ОСОБА_6.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла ОСОБА_3, шляхом спільного проживання та зберігання спадкового майна. Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, спадщину не приймали, на спадкове майно ОСОБА_6 не претендують. Інших спадкоємців не має.

При зверненні позивача до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори з прохання видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, позивачу було відмовлено через відсутність на будинок правовстановлюючих документів; не доказано родинні відносини між позивачем та померлим ОСОБА_6, а також державний акт на земельну ділянку, розміром 8,9480 га не належить спадкодавцю.

Крім того, у свідоцтві про народження позивача зазначено імя її батька, як ОСОБА_7, а у свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено - ОСОБА_6. Окрім того, у правовстановлюючому документі на земельну ділянку Державному актів на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 174203 значиться власником ОСОБА_7.

В звязку з виниклими обставинами позивач звернулась до суду з позовом та просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька, ОСОБА_6, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Дубова, вул.Миру,18 Поліського району Київської області; встановити факт родинних відносин між нею по спадкодавцем ОСОБА_6, а також встановити факт приналежності державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_6.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач, Красятицька селищна рада в підготовче судове засідання не зявились, звернулися до суду з листом, в якому позов ОСОБА_3 визнають та просять справу розглядати у відсутності їх представника.

Відповідачі, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не зявились, звернулись до суду із заявами в яких просять розгляд справи провести в їх відсутності, позовні вимоги ОСОБА_3 визнають в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні пояснив суду, що він являється чоловіком позивача, а спадкодавець ОСОБА_6 був його тестем. Весь час знав свого тестя як ОСОБА_6. Тесть працював в радгоспі і йому дали пай, який оформили на «Кіндратенка Василя Володимировича».

Свідок ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні пояснив суду, що він знає позивача і її батька, ОСОБА_6, ще з дитинства, жили в одному селі, працювали разом в радгоспі. Знав спадкодавця як ОСОБА_6. ОСОБА_6 отримував пай. Як було оформлено документи свідок не знає.

Суд, вислухавши представника позивача, свідків, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, враховуючи визнання позову відповідачем, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов.

Відповідачі позов визнали.

Позивач надала суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_6, який помер 29 червня 2012 року; копію свідоцтва про народження, з якого вбачається, що спадкодавець являється батьком позивача; копію технічного паспорту на житловий будинок, з якого слідує, що житловий будинок, що знаходиться в с.Дубова по вул.Миру,18 Поліського району Київської області побудований в 1960 році.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.03.2018 року, спадщину після смерті ОСОБА_6, який помер 29 червня 2012 року прийняла ОСОБА_3, шляхом спільного проживання. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надали нотаріусу заяви, що спадщину не приймали та на неї не претендують. Інших спадкоємців не має (спадкова справа № 332/2017).

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.03.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю на нього правовстановлюючого документа.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З довідки Красятицької селищної ради Поліського району Київської області № 482 від 14.12.2017 року вбачається, що житловий будинок з надвірними прибудовами, який знаходиться в с.Дубова по вул.Миру,18 Поліського району Київської області згідно по господарської книги рахується за покійним ОСОБА_6.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі в частині визнання права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: с.Дубова вул.Миру,18 Поліського району Київської області та який належав ОСОБА_6.

Що стосується позовних вимог в частині встановлення факту родинних відносин та приналежності правовстановлюючого документу суд приходить наступного.

Враховуючи вимоги п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, згідно якого позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлого, що підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 09.03.2018 року (а.с.10).

Позивач з метою оформлення спадщини після смерті батька, 09 березня 2018 року звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв на спадкове майно, однак отримала відмову, оскільки, не можливо встановити факт родинних відносини між позивачем та ОСОБА_6 (а.с.10).

Факт перебування позивача в родинних відносинах зі спадкодавцем стверджується її свідоцтвом про народження (а.с.8), з якого слідує, що прізвище позивача «Кіндратенко» та спадкодавця «Кіндратенко».

Крім того, факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_6, який помер 29 червня 2012 року як дочкою та батьком підтвердили своїми показами у судовому засіданні свідки.

Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджують те, що позивач ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_6, який помер 29 червня 2012 року.

Отже, маються всі підстави для задоволенню позову в частині встановлення факту родинних відносин, оскільки встановлення факту родинних відносин породить для позивача певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує.

Враховуючи вимоги п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про вставлення факту належності правовстановлюючих документів в зв'язку з розбіжністю в записах.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.03.2018 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розміром 8,9480 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красятицької селищної ради Поліського району Київської області та належала ОСОБА_6, який помер 29 червня 2012 року, в звязку з тим, що державний акт не належить померлому (ОСОБА_6, ОСОБА_7).

Судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 174203, розміром 8,9480 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красятицької селищної ради Поліського району Київської області, виданий на імя ОСОБА_7.

Виходячи із проаналізованого суд вважає, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 174203, виданий ОСОБА_7, що посвідчує право власності на земельну ділянку, розміром 8,9480 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красятицької селищної ради Поліського району Київської області належить ОСОБА_6.

Отже, маються підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

З матеріалів справи слідує, що позивачем судовий збір сплачений, який він просить не стягувати з відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 392, 1216-1223, 1258, 1268-1270, 1296-1298 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення", ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 315, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт, що гр. ОСОБА_6, який помер 29 червня 2012 року в с.Дубова Поліського району Київської області дійсно був батьком ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ№ 174203, виданий на ім»я ОСОБА_7, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, в дійсності належав ОСОБА_6, який помер 29.06.2012 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер НОМЕР_1), яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, 07053 право приватної власності на спадкове майно її батька, ОСОБА_6, який помер 29 червня 2012 року, а саме:

на житловий будинок (літер «А,а»), загальною площею 61,8 кв.м, житловою площею 37,4 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами:

-погріб (під»Б»);

-літня кухні(«В»),

-сарай(»Б,Г,Д,Е,Ж»)

-ворота/хвіртка №1,2,4,огорожа №3, які розташовані в с.Дубова,вул. Миру,№18( вісімнадцять) Поліського району Київської області.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд протягом 30 днів з часу проголошення рішення в суді.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 21 травня 2018 року

Суддя: Н.А. Тетервак