Провадження № 2/750/552/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання Мачачі І. П., представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

28.12.2017 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі відповідач) і, уточнивши 12.01.2018 року раніше заявлені вимоги, просив стягнути з відповідача три проценти річних та інфляційні за порушення виконання грошового забовязання за договором від 01.07.2016 № 81 в сумі 770 грн 27 коп. і договором від 28.09.2016 № 127 в сумі 732 грн 44 коп., а всього 1503 грн 95 коп.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і наполягав на задоволенні.

Представник відповідача позов не визнала з тих підстав, що підприємство перебуває в скрутному фінансовому становищі, а тому позбавлено можливості своєчасно виконувати свої договірні зобовязання. Додатково зазначає, що прострочення виконання договірних зобовязань почалося з 15.11.2017 року, а тому фактична сума заборгованості є значно меншою.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до укладених сторонами договорів на виконання робіт від 01.07.2016 № 81 та від 28.09.2016 № 127 позивач виконував за завданням відповідача роботи, загальна вартість яких складає 6197 грн 56 коп.; вказані грошові кошти були фактично виплачені позивачеві 28.12.2017 року (а.с. 8, 10 зв., 16, 34).

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки укладені сторонами договори не встановлюють строк виконання відповідачем свого грошового зобовязання, на спірні правовідносини поширюється дія частини другої статті 530 Кодексу, якою передбачено, що боржник повинен виконати свій обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги.

Така вимога була вперше предявлена представником позивача 08.11.2017 року (а.с. 35), тому прострочення відповідача по виконанню грошового зобовязання відбулося в період з 16.11.2017 року і до 27.12.2017 року включно.

За таких обставин, суд не бере до уваги розрахунок позивача і погоджується з розрахунком суми інфляційних і трьох процентів річних за період з 16.11.2017 року по 27.12.2017 року включно, в сумі 76 грн 77 коп., який надано відповідачем, що є підставою для стягнення цієї суми на користь позивача.

Оскільки вимоги позивача задоволено судом лише на 5%, в силу положень пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору в розмірі 640 грн підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 32 грн /640 х 0.05/.

Таким чином, предявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 81, 82, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (м. Чернігів, вул. Захисників України, 25; ) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) три проценти річних та інфляційні в сумі 76 грн 77 коп., а також 32 грн у відшкодування судових витрат, а всього 108 грн 77 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів у порядку, встановленому статтями 354-356 ЦПК України.

Суддя В. О. Коверзнев