Справа № 642/2518/17ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) в складі:

головуючого судді Ольховського Є.Б.,

за участю секретаря Алімурадовій Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Автогосподарства Головного управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Харківській області до ОСОБА_1 , 3-я особа: ВАТ НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки ,

в с т а н о в и в:

В травні 2017 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з вище зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимоги зазначив, що 29.09.2014 року по вулиці Коцарській в м. Харкові , ОСОБА_1 управляючи закріпленим за ним службовим автомобілем «ТОЙОТА», реєстраційний номер 18-67, (регіон 21) здійснив ДТП внаслідок чого автомобіль було пошкоджено. Вартість ремонту пошкодженого автомобіля позивача становить 275519.35 грн. які автогосподарство прохає стягнути з відповідача на їх користь. Окрім того позивач прохає стягнути судові витрати.

У судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав , посилаючись на обставини в ній викладені. Пояснив що з ОСОБА_1 автогосподарство договорів про повну матеріальну відповідальність не укладало. При остаточному ухваленні рішення покладався на розсуд суду.

Представник відповідача до судового засідання зявилась. З позовом не погодилась зазначивши що ОСОБА_1 перебував на службі у лавах поліції і під час ДТП знаходився при виконанні службових обовязків. З ним у автогосподарства не було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Крім того ОСОБА_1 добровільно за власний рахунок здійснив поточний ремонт пошкодженого автомобілю, отже нести повну матеріальну відповідальність не повинен.

Представник 3-ї особи до судового засідання не зявився. Про час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заочним рішенням Ленінського р/с м. Харкова від 30.08.2017 року позов було задоволено.

Ухвалою від 12.10.17 року заочне рішення від 30.08.17 року скасоване. Справу призначено до розгляду в загальному провадженні.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні факт та відповідні їм правовідносини:

29.09.2014 року у м. Харкові сталося ДТП між службовим автомобілем «ТОЙОТА », державний номер 18-67 (21 регіон) під керуванням ОСОБА_1 та автомобілями «ВАЗ» та «Ниссан».

Автомобіль «ТОЙОТА» належить позивачу та як службовий автомобіль закріплений за ОСОБА_1 наказом № 20г від 13.08.2014 року (с.с.4).

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.01.2015 року винним в ДТП визнаний ОСОБА_1 в звязку з чим відповідно до положень ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню (с.с.3).

Судом встановлено, оскільки визнавалось сторонами та підтверджується письмовими доказами що ОСОБА_1 добровільно здійснив частково ремонт кузовної частини пошкодженого автомобілю на загальну суму 69780 грн. Актом прийому-передачі автомобілю від 17.09.2015 року підтверджено вартість відновлювального ремонту на вищезазначену суму (с.с. 94).

Відповідно до звіту № 221 складеного ФОП ОСОБА_2 ( дата огляду транспортного засобу вказана 17.12.2015 року) сума матеріального збитку, завданого власникові «ТОЙОТА», у результаті його пошкодження при ДТП складає 275519.35 грн. (с.с. 15-48).

Таким чином вартість відновлювального ремонту у сумі 275519.35 грн. встановлена ( 23.02.16р.) після часткового ремонту проведеного ОСОБА_1 за власний рахунок ( 17.09.2015 року).

Згідно до вимог ст. 1188 ч. 1 п. 1 ЦК України шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода заподіяна одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Представник позивача в судовому засіданні визнав що ОСОБА_1 перебував з автогосподарством по суті в трудових відносинах і договорів про повну матеріальну відповідальність не укладав.

Наказом № 681 о/с від 06.11.2015 року ОСОБА_1 звільнений у запас Збройних сил України через скорочення штатів ( с.с. 89).

З огляду на наведене посилання позову щодо необхідності стягнення з відповідача на їх користь усієї суми завданих збитків є недоречним.

Зазначене також кореспондується з положеннями норм трудового законодавства відповідно до вимог ч.1 ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Суд погоджується з запереченнями представника відповідача щодо відсутності в діях ОСОБА_1 підстав визначених ст. 134 КЗпПУ для повної матеріальної відповідальності.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настанні наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню на суму що дорівнює розміру місячного заробітку ОСОБА_1 , однак враховуючи що сторонами суду не надано підтвердження розміру посадового окладу ( місячного заробітку) ОСОБА_1 станом на день його праці в лавах поліції, це унеможливлює для суду визначення розміру відшкодування що підлягає стягненню з нього на користь позивача.

На підставі викладеного суд залишає позов без задоволення.

Згідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 264-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 132, 134 КЗпПУкраїни , ст. 1188 ЦК України -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Автогосподарства Головного управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Харківській області до ОСОБА_1 , 3-я особа: ВАТ НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ленінський р/с м. Харкова. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Згідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

СУДДЯ Є.Б. Ольховський