єдиний унікальний номер справи 531/1489/18
номер провадження 2/531/784/18
20 грудня 2018 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді Попова М.С.,
за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку загального позовного провадження цивільну справу №531/1489/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із позовною заявою у якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням в м.Карлівка Карлівського району Полтавської області, вул. Спартака, 1А та примусово зняти їх з реєстраційного обліку у належному позивачу житловому будинку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником будинку №1-А по вул. Спартака, в м.Карлівка Полтавської області. У будинку, крім позивача, зареєстровані : дружина ОСОБА_4, дочка- Мельнікович В.В., онука ОСОБА_3 Однак, дочка та онука не проживають за вказаною адресою більше року. Оскільки, реєстрація відповідачів в будинку порушує законне право позивача, як власника, вільно розпоряджатися таким майном, він звернувся до суду з даним позовом і просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом.
Позивач в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час, дату і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влад України. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідачів до суду не надходили, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.
Позивач є одноосібним власником будинку №1-А по вул.Спарака в м.Карлівка, на підставі договору купівлі-продажу (а.с.5-6).
У вказаному будинку крім позивача зареєстровані: дружина ОСОБА_4, дочка- Мельнікович (Бравцова) В.В., онука ОСОБА_3, що вбачається з довідки ВК Карлівської міської ради ( а.с.11).
Про відсутність відповідачів у належному позивачу будинку свідчить також Акт обстеження матеріально-побутових умов (а.с.8), де зазначено, що у господарстві в м. карлівка по вул. Спартака 1-А зареєстрований та проживає позивач з дружиною. Також зареєстровані у будинку і дочка -ОСОБА_5 та онука ОСОБА_6, які не прживають у господарстві більше року, у м.Карлівка не зявляються, зі слів мешкають у Чеській республіці.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Реєстрація відповідачів у спірному будинку порушує права власника, позивача по справі.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Водночас відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
З огляду на те, що Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Реєстрація місця проживання особи є похідним правом користування житлом, а тому зняти відповідача з реєстрації можливо лише за умови позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення фізичної особи померлою або виселення.
Беручи до уваги вищевикладене, у задоволенні позовних вимог, в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку, слід відмовити.
З досліджених вище доказів встановлено, що відповідачі не проживають і не зявляється у належному позивачу будинку більше року, доказів того, що позивач чинить перешкоди в доступі до житла відповідачам відсутні, так само суду не надані докази того, що між сторонами укладались будь-які угоди, щодо користування житлом чи існують інші домовленості, тому суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 1-18, 81-82, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4, про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням , задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме6 будинком №1-А по вул.Спартака в м.Карлівка Полтавської області.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С.Попов