Провадження № 2/521/3817/18
17 грудня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді: Мирончук Н.В.,
при секретарі судового засідання: Власової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надав Відповідачу кредит, грошові кошти в іноземній валюті, в розмірі 164 000 дол. США , а Позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 29 листопада 2018 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,4 % річних. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, передбаченому п. 1.3 кредитного договору.
Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі.
Позивач вказав, що відповідач, всупереч умов Кредитного договору, не здійснює, починаючи з квітня 2012 р., погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам у строк, встановлений договором, чим суттєво порушуює взяті на себе договірні зобовязання.
Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що за порушення Відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, - позивач має право вимагати від відповідача додатково сплатити позивачу пеню, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу.
Відповідно до вище зазначеного положення кредитної угоди, позивач вимагає у відповідача сплати пені, у розмірі 2 426 554 грн. 99 коп.
З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязання Відповідача-1 за кредитним договором, між Позивачем та ОСОБА_2 29.11.2007р. було укладено Договір поруки №161915.
Відповідно до умов вказаного договору поруки, поручитель відповідає за зобовязаннями боржника в солідарному порядку.
Тому, на думку позивача відповідач ОСОБА_2 зобовязана виконати свої зобовязання щодо погашення кредитної заборгованості та пені в повному обсязі.
Станом на 20.07.2018 року, заборгованість Відповідачів по сплаті процентів за користування кредитом, за період з січня 2013 р. по липень 2018 р., становить 154 843 дол. 70 центів США.
Розмір судових витрат складає 98 760 грн. 01 коп.
Іншого позову до відповідачів, - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з тим самим предметом, що визначений в даній позовній заяві (стягнення кредитної заборгованості за період, з січня 2013 р. по липень 2018 р. та з тих же самих підстав, - до суду не подавалося.
Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання.
Відповідачі у судове засідання не прибули, хоча судом неодноразово відкладався розгляд справи для надання часу відповідачам прибути у судове засідання та надати пояснення по справі.
Проте, відповідачі в судове засідання не прибули та не надали доказів щодо правомірності своїх дій, не надали розрахунків щодо заявленого боргу.
У зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи, у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_1 надав до канцелярії суду заяву, в якій просив про залишення позову без розгляду, оскільки, на думку відповідача, в провадженні Малиновського районного суду міста Одеси знаходиться цивільна справа № 521/740/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО», ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Справа перебуває в провадженні судді Мазун І.А. та призначена до розгляду.
Посилаючись на пункт 4 частини 1 статті 257 ЦПК України, просив суд постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду, оскільки у провадженні цього суду є справа по спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Суд, оцінивши доводи позивача, приймаючи до уваги зазначене відповідачем-1, встановивши обставини, якими обґрунтовуються доводи і заперечення, з'ясувавши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, приходить до наступного.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до умов вказаного Кредитного договору, Банк надав відповідачу грошові кошти в іноземній валюті, в розмірі 164000 дол. США, а Позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 29 листопада 2018 року. (а.с. 3 - 13).
Згідно з графіком погашення кредиту, позичальник повинен сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом, у розмірі 12,4 % річних. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, передбаченому п. 1.3 кредитного договору.(а.с.4).
Позивачем у позові вказано, що, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязання Відповідача-1 за кредитним договором, між Позивачем та ОСОБА_2 29.11.2007р. було укладено Договір поруки №161915. Відповідно до умов вказаного договору поруки, поручитель відповідає за зобовязаннями боржника в солідарному порядку.
Проте, копії вказаного договору до позову долучено позивачем не було, як і не було його надано до суду під час розгляду справи, незважаючи на те, що судом неодноразово відкладався розгляд справи, тобто, у позивача було більш, ніж достатньо часу надати до суду всі докази у справі, але цього позивачем не було зроблено.
Доказів того, що відповідачі, сплачують, згідно з умовами Кредитного договору, суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам у строк, встановлений договором, до суду відповідачами не надано.
Станом на 20.07.2018 р., позивачем нараховано за Кредитним договором, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, за період, з січня 2013 р. по липень 2018 р., яка становить 154 843 дол. 70 центів США.
Іншого розрахунку, відповідачами до суду не надано.
Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що за порушення Відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, - позивач має право вимагати від відповідача додатково сплатити позивачу пеню, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу.
Відповідно до вищезазначеного пункту кредитної угоди, позивач нарахував відповідачам до сплати пеню, у розмірі 2426 554 грн. 99 коп.
Іншого розрахунку, відповідачами до суду не надано.
Щодо заяви відповідача-1 про необхідність залишити позов без розгляду, суд зазначає про таке.
З заявлених позовних вимог вбачається, що банк звернувся з позовом до відповідачів про стягнення боргу, який виник до 2013 року.
Отже, як вбачається з зазначеного, хоча позови заявлено за одним і тим же договором, але вказані вимоги не ідентичні, а тому суд не може залишити позов без розгляду.
Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Згідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.
Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 624-625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 223, 258 - 259, 263 - 265, 280 - 284 ЦПК України, суд.-
Позовну заяву Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
3. Стягнути у Солідарному порядку з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку -НОМЕР_1 та ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податку -НОМЕР_2
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку, шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.В.Мирончук