У Х В А Л А

11 грудня 2018 року м. Київ

Справа № 361/7889/13-ц

Провадження: № 22-ц/824/5481/2018

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Андрієнка Сергія Володимировича в інтересах ОСОБА_3 на рішення Броварвського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року, ухвалене під головуванням судді Пухної О.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Обслуговуючого кооперативу «Старий двір», Комунального підприємства Броварської міської ради «Броварське БТІ», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, про визнання права власності на частку у спільній власності та виділення частки в натурі,

в с т а н о в и в :

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право приватної власності на 3/100 ідеальних часток від загальної спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1, що складаються з наступного: житлової кімнати № 26, площею 20,0 кв.м., з частини кухні загального користування площею 4,1 кв.м., коридору загального користування 3,3 кв.м., всього загальною площею 27,4 кв.м., житловою 20,0 кв.м., допоміжною 7,4 кв.м.

Виділено в натурі належну ОСОБА_4 на праві приватної власності 3/100 часток від загальної спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1, що складаються з наступного: житлової кімнати № 26, площею 20,0 кв.м., з частини кухні загального користування площею 4,1 кв.м., коридору загального користування 3,3 кв.м., всього загально. Площею 27,4 кв.м., житловою 20,0 кв.м., допоміжною 7,4 кв.м., при цьому частину коридору загального користування № 2 площею 3,3 кв.м. та частину кухні загального користування № 22 площею 4,1 кв.м. залишено у спільному користуванні.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Андрієнко С.В. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій одночасно порушив питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що про наявність оскаржуваного рішення скаржнику стало відомо лише 8 листопада 2018 року.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 не брав участі у справі. В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржуваним рішенням визнано за ОСОБА_4 право приватної власності на 3/100 ідеальних часток від загальної спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1, що складаються з наступного: житлової кімнати № 26, площею 20,0 кв.м., з частини кухні загального користування площею 4,1 кв.м., коридору загального користування 3,3 кв.м., всього загальною площею 27,4 кв.м., дійсним правовласником яких на момент розгляду та вирішення справи був ОСОБА_3 на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2007 року, а тому вважає, що оскаржуване рішення прямо впливає на його права та обов'язки.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Отже, суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права та обов'язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб'єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст. ст. 1, 3 ЦПК (у редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваного рішення), ст.ст. 2, 4 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), ст. ст. 15, 16 ЦК, абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у справі за №6-885цс15, а саме, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте, ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

З урахуванням викладеного, оскаржуване ОСОБА_3рішення зачіпає його законні права та інтереси, а тому, зважаючи на предмет позову та зміст ухваленого рішення, несе для нього несприятливі наслідки.

У відповідності до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брати участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Зважаючи на викладене, строк на апеляційне оскарження скаржником пропущений з поважних причин, а тому суд вважає за можливе його поновити.

Апеляційна скарга подана повноважною особою.

За подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі, визначеному відповідно до вимог Закону України &qu55;Про судовий збір&q?а ;.

За своїм змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Перешкод для відкриття апеляційного провадження не встановлено.

Керуючись 359-361 366 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Поновити адвокату Андрієнку СергіюВолодимировичу в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження рішення Броварвського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Андрієнка Сергія Володимировича в інтересах ОСОБА_3 на рішення Броварвського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року, ухвалене під головуванням судді Пухної О.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Обслуговуючого кооперативу «Старий двір», Комунального підприємства Броварської міської ради «Броварське БТІ», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, про визнання права власності на частку у спільній власності та виділення частки в натурі.

Надіслати учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України, у строк до 27 грудня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Т.О. Невідома