Справа № 347/2475/15
Провадження № 2-др/779/5/18
Головуючий у 1 інстанції Сабадах Б.В.
Суддя-доповідач Томин
02 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої Томин О.О.
суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.
за участю секретаря Бойчука Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації у зв'язку з розповсюдженням недостовірної інформації, спростування недостовірної інформації, -
У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації у зв'язку з розповсюдженням недостовірної інформації, спростування недостовірної інформації.
Ухвалою Косівського районного суду від 18.05.2016 року до участі у даній справі в якості третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача залучено ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Ухвалою Косівського районного суду від 24.06.2016 року до участі у даній справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача залучено ОСОБА_6.
Заочним рішенням Косівського районного суду від 08 червня 2017 року позов ОСОБА_3, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації у зв'язку з розповсюдженням недостовірної інформації, спростування недостовірної інформації задоволено частково.
Визнано недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3, наступну інформацію поширену ОСОБА_2, а саме: «що ОСОБА_3 забрала і привела свого чоловіка від офіційної сім'ї, і він через неї залишив у себе на батьківщині законну дружину і дитину, і що вона обманула священника та РАЦС, офіційно обвінчавшись і зареєструвавши свій шлюб з людиною, яка має офіційно ще одну сім'ю».
Зобов'язано відповідачку ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, поширену нею про ОСОБА_3, шляхом принесення вибачення в тому ж самому місці при тих же самих обставинах, при яких їх було поширено, а саме: в приміщенні Косівського районного суду.
Зобов'язано відповідачку ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, поширену нею про ОСОБА_3, шляхом принесення вибачення публічно серед громади села Старі Кути а саме: на сесії Старокутської сільської ради.
Визнано інформацію, поширювану ОСОБА_2 про ОСОБА_5, що «він має законну дружину і дітей, яких залишив у себе на батьківщині і одружився з ОСОБА_3 і цим самим обманув священника та органи РАЦС, офіційно обвінчавшись і зареєструвавши свій шлюб» - недостовірною.
Зобов'язано ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію поширену про ОСОБА_5, шляхом принесення йому публічного вибачення перед його батьками та його родиною, а також перед батьками дружини ОСОБА_3.
Визнано недостовірною і такою що, принижує честь, гідність та ділову репутацію наступну інформацію, поширену ОСОБА_2 про ОСОБА_4, а саме: «кого ти привів до хати, твій зять залишив у себе на батьківщині законну дружину і дитину, твоя дочка забрала і привела свого чоловіка від офіційної сім'ї».
В решті позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись із указаним судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.
Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.11.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Заочне рішення Косівського районного суду від 08 червня 2017 року в частині зобов'язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, поширену нею про ОСОБА_3, шляхом принесення вибачення в тому ж самому місці при тих же самих обставинах, при яких їх було поширено, а саме: в приміщенні Косівського районного суду; зобов'язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, поширену нею про ОСОБА_3, шляхом принесення вибачення публічно серед громади села Старі Кути, а саме: на сесії Старокутської сільської ради; зобов'язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію поширену про ОСОБА_5, шляхом принесення йому публічного вибачення перед його батьками та його родиною, а також перед батьками дружини ОСОБА_3 - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, до ОСОБА_2 в частині зобов'язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, поширену нею про ОСОБА_3, шляхом принесення вибачення в тому ж самому місці при тих же самих обставинах, при яких їх було поширено, а саме: в приміщенні Косівського районного суду; зобов'язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, поширену нею про ОСОБА_3, шляхом принесення вибачення публічно серед громади села Старі Кути, а саме: на сесії Старокутської сільської ради; зобов'язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію поширену про ОСОБА_5, шляхом принесення йому публічного вибачення перед його батьками та його родиною, а також перед батьками дружини ОСОБА_3 відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.

01.12.2017 року від ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій посилається на те, що колегією Апеляційного суду Івано-Франківської області 23.11.2017 року її апеляційну скаргу було задоволено частково, в позові ОСОБА_3, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено, однак, судом не вирішено питання про судові витрати. Просить стягнути з ОСОБА_5 551,20 грн. судового збору до державного бюджету за подання позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами; стягнути з ОСОБА_3 320 грн. згідно квитанції про перегляд судового рішення в першій інстанції та 1748,56 грн. за подання апеляційної скарги в користь відповідача ОСОБА_2; врахувати, що одна позовна вимога заявлена інвалідом ІІ групи ОСОБА_4, який звільнений від сплати судового збору.

04.01.2018 року ОСОБА_3 подала до суду клопотання, в якому просила відмовити ОСОБА_2 у стягненні з позивача судових витрат, які відповідач понесла у зв'язку з переглядом заочного рішення та у зв'язку з розглядом апеляційної скарги, просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у користь держави в розмірі 551,20 грн., від якого було звільнено як інваліда ІІ групи третю особу, яка заявляла самостійні вимоги у даному спорі - ОСОБА_4

15.01.2018 року ОСОБА_4 подав до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення, яке обґрунтовує тим, що при розрахунку судового збору за розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 судом не було враховано позовної вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 грн. Просить стягнути з ОСОБА_2 суму недоплаченого нею судового збору за розгляд її апеляційної скарги, що становить 110% від 100000 грн., а саме 11000 грн. у користь держави.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України. Відповідно до п. 9 ст. 1 Розділу XIII «Перехідні положення» вказаного Кодексу справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 8 ст. 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 року) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 подану нею заяву підтримала, заяву, подану ОСОБА_4 підтримала частково в сумі 1650 грн. 00 коп. У задоволенні заяви ОСОБА_2 просила відмовити.

ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які належним чином були повідомленні про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, що згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підлягають до задоволення, а заява ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення рішення апеляційним судом, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Косівського районного суду від 08 червня 2017 року, яким позов ОСОБА_3, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації у зв'язку з розповсюдженням недостовірної інформації, спростування недостовірної інформації було задоволено частково, вирішено також питання судових витрат по справі.

Із врахуванням ухвали Косівського районного суду від 08 червня 2017 року вирішено, зокрема, стягнути з ОСОБА_5 551,20 грн. судового збору до державного бюджету; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 487,20 грн. сплаченого судового збору; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Так, рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2017 року, ухваленим за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2, рішення Косівського районного суду від 08 червня 2017 року скасовано в частині зобов'язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, поширену нею про ОСОБА_3, ОСОБА_5 шляхом принесення вибачення, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.

Оскільки вказаним рішенням апеляційного суду рішення суду першої інстанції скасовано лише в частині способу спростування недостовірної інформації, а в іншій частині рішення залишено без змін, в тому числі і щодо розподілу судових витрат, то апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Що стосується заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 у користь держави 551,20 грн. судового збору, від якого було звільнено як інваліда ІІ групи третю особу, яка заявляла самостійні вимоги у даному спорі - ОСОБА_4, суд зазначає, що позивач ОСОБА_3, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не подавали, питання стягнення судових витрат апеляційним судом не переглядалося. А тому у задоволенні вказаної заяви також слід відмовити.

Щодо заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 суми недоплаченого нею судового збору за розгляд її апеляційної скарги у розмірі 11000 грн., слід зазначити наступне.

Згідно п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ (зі змінами та доповненнями) розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За змістом вимог ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Як зазначено в ч. 1 ст. 34 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, мають усі процесуальні права і обов'язки позивача.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року (зі змінами) «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми (підпункти 6, 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до суду 23.12.2015 року з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації у зв'язку з розповсюдженням недостовірної інформації, спростування недостовірної інформації.

Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 подали свої заяви відповідно 12.04.2016 року та 13.06.2016 року, зокрема, ОСОБА_5 заявив вимогу про визнання недостовірною інформації, зобов'язання спростувати недостовірну інформацію, ОСОБА_4 - про визнання недостовірною інформації, стягнення моральної шкоди.

За положеннями п. 1.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 01.09.2015 року) розмір ставки судового збору за подання позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме: позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати; позовної заяви про відшкодування моральної шкоди - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1218,00 грн.

З 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378,00 грн. (ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік»).

Враховуючи те, що позивачем та третіми особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру 23.12.2015 року, дві позовні вимоги немайнового характеру та одну позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди 13.06.2016 року, розмір судового збору, який підлягав сплаті апелянтом при подачі апеляційної скарги на рушення суду становив 3398,56 грн.

Апелянтом ОСОБА_2 за розгляд справи в суді апеляційної інстанції оплачено судовий збір у розмірі 1748,56 грн., що підтверджується квитанціями №56/154.1/6294786 від 21.09.2017 року на суму 704,00 грн. (т. 2, а.с. 186) та №51.154.1/6796436 від 04.10.2017 року на суму 1044,56 грн. (т. 2, а.с. 192).

Отже, апелянтом недоплачено судовий збір в дохід держави в сумі 1650 грн. 00 коп.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_4, та вважає за необхідне ухвалити додаткову постанову суду, якою стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1650 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги.

В задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_4, заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити.

Керуючись ст.ст. 270, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації у зв'язку з розповсюдженням недостовірної інформації, спростування недостовірної інформації задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1) в дохід держави судовий збір в сумі 1650 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги.

В задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_4 відмовити.

В задоволенні заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації у зв'язку з розповсюдженням недостовірної інформації, спростування недостовірної інформації - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 06 лютого 2018 року.

Головуюча: Томин О.О.

Судді: Василишин Л.В.

Максюта І.О.