Справа №484/3556/16-ц 11.01.2018
Провадження №22-ц/784/120/18
Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Миколаїв

справа № 484/3556/16-ц

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Горенко Ю.В.,

переглянувши в апеляційному порядку цивільну справу за позовом

органу опіки та піклування - виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області

до ОСОБА_1, ОСОБА_2

про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ухвалене 25 січня 2017 року суддею Максютенко О.А. в приміщенні цього ж суду (дата складання повного тексту судового рішення не зазначена),

У С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області звернувся з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав.

Позивач зазначав, що відповідачі є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Мати дітей - ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями, не виконує батьківських обовязків, залишає дітей без належного догляду. Батько ОСОБА_2, хоча і має побутові умови для виховання дітей, проте утримує житло в неналежному стані. Будинок, в якому проживають діти, занедбаний, потребує ремонту, порушені санітарно - гігієнічні норми, відсутнє опалення та інші необхідні побутові умови. З 2014 року родина ОСОБА_2 перебуває під соціальним супроводом Первомайського міського центру соціальних служб, а діти на обліку управління у справах дітей Первомайської міської ради. Рекомендацій відповідних органів щодо покращення умов проживання дітей батьки не виконують.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дітей, що створює загрозу їх життю та здоровю, органі опіки та піклування просив відібрати дітей у відповідачів без позбавлення батьківських прав, передати їх органу опіки та піклування для подальшого влаштування та стягнути з відповідачів аліменти у розмірі 25 % всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачка ОСОБА_1 у судові засідання не зявлялась, своєї позиції щодо позову не висловила.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, посилаючись на те, що від виконання батьківських обовязків не ухилявся. Незважаючи на обмежені можливості, він намагався створити дітям належні умови, які наразі не є настільки поганими, щоб становити небезпеку для життя і здоров'я дітей та вимагати їх відібрання.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року позов задоволено. Постановлено відібрати дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від матері ОСОБА_1 та батька ОСОБА_2 без позбавлення їх батьківських прав, передавши дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Попереджено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, виконуючи в подальшому обовязки щодо виховання та утримання дітей, передбачені сімейним законодавством. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь установи або фізичної особи, де будуть перебувати діти, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набуття рішенням законної сили. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову. Апелянт посилався на те, що причиною сімейних негараздів була неналежна поведінка ОСОБА_1 та відсутність реальної допомоги органів опіки та піклування. При цьому він, як батько, виконує свої обовязки, утримує дітей та піклується про них.

Відзив на апеляційну скаргу позивач не надавав.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 була предметом судового розгляду апеляційним судом (а.с.203-205 том 1). Ухвалою ВССУ від 1 листопада 2017 року ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 21 березня 2017 року скасовано справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Переглянувши справу за наявними в ній та додатково наданими доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12, 13 том 1).

З 21 квітня 2012 року по 14 березня 2013 року відповідачі перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 10, 11 том 1).

ОСОБА_1 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2 по вул. Героїв Небесної Сотні, 13 в м. Первомайську Миколаївської області, де і проживав з дітьми. Діти зареєстровані за двома цими адресами (а.с. 15, 16, 17, том 1).

ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, залишала дітей без нагляду, при цьому не забезпечує дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, не цікавлячись їх долею. З осені 2016 року з дітьми не проживала. Відповідачка притягувалась до адміністративної відповідальності, в тому числі за ухилення від виконання батьківських обов'язків та вчинення насильства в сімї.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сімї 19 березня 2015 року за ст. ч. ст.173-2 КУпАП (а.с. 60).

З 2014 року сім'ю було взято під соціальний супровід, а малолітні діти перебувають на обліку служби у справах дітей Первомайської міської ради.

Родину відвідують соціальні та медичні працівники з метою контролю за умовами проживання дітей та виконання батьками обовязку по їх вихованню та утриманню.

За наслідками патронажу складені відповідні акти та повідомлення, з яких вбачається, що мати дітей - ОСОБА_1 зловживає алкоголем, періодично зникає з дому, залишаючи дітей без нагляду, а останнім часом діти проживають з батьком (вулиця Героїв Небесної Сотні,13). Умови проживання дітей незадовільні, діти брудні, без належного догляду, не мають необхідних іграшок та достатніх продуктів харчування, дівчинка у віці 4 років не розмовляє. Санітарно-гігієнічні умови незадовільні, у помешканні сиро та холодно, постільна білизна брудна тощо (а.с. 19-21, 31, 32 том 1).

За довідкою головного лікаря КЗ «Первомайський МЦПМСД» від 9 листопада 2016 року діти у період 2013-2016 років не хворіли, догляд за дітьми здійснює ОСОБА_2 (а.с. 144 том 1).

В травні 2016 року ОСОБА_2 звертався з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 36-37 том 1).

Рішенням виконкому Первомайської міської ради від 16 листопада 2016 року № 594 малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 негайно відібрано від батьків у звязку з виникненням загрози їх життю та здоровю, та тимчасово влаштовано до педіатричного відділення Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні (а.с. 34 том 1).

Стан здоровя дітей на час надходження до медичного закладу визначено як задовільний (а.с. 183-185 том 1).

З 7 грудня 2016 року дітей передано до Миколаївського обласного Будинку дитини (а.с. 173 том 1).

ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, непрацездатний, перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра (а.с.176, 177 том 1).

ОСОБА_2 на праві власності належить будинок №13 по вул.Героїв Небесної Сотні у м .Первомайську та частина будинку №9 по цій же вулиці (а.с.102-107 том 1).

Відповідач отримує пенсію у розмірі 2650 грн. (станом на грудень 2016 року) та дохід з передачі в оренду земельної ділянки (паю) (а.с.90,91)

За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується позитивно (а.с.93, 143), ОСОБА_1 негативно (а.с.94 том 1).

ОСОБА_2 виховував трьох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, місце проживання яких було визначено з батьком за судовим рішенням від 20 лютого 2003 року. Діти досягли повноліття (а.с.70, 76-79 том 2).

За висновком виконавчого комітету Первомайської міськради від 22 листопада 2016 року у відповідачів доцільно відібрати малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав (а.с.6-7 том 1).

Вимагаючи відібрати дітей у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без позбавлення їх батьківських прав відповідно до статті 170 СК, орган опіки та піклування посилається на ухилення відповідачів від виконання батьківських обовязків, в тому числі не забезпечення дітей належними умовами проживання та ненадання необхідного утримання. Метою вжиття цих заходів орган опіки та піклування зазначив надання відповідачам можливості усунути негативні явища по відношенню до дітей.

При вирішенні цього спору суд, керуючись принципом верховенства права, розглядає справу відповідно до Конституції України; норм сімейного законодавства; міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною радою України, та застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (статті 10 ЦПК).

Конституція України забороняє втручання в особисте і сімейне життя фізичних осіб, крім випадків, передбачених нею (статті 32), та проголошує, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (стаття 51 ).

Зі змісту пунктів 2-5 статті 164 та статті 170 СК вбачається, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Законом "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року закріплене право кожної дитини проживати в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків (стаття 111), а також наголошено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини, та визначено обовязок держави надати батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей (стаття 112)

Конвенція ООН про права дитини (Нью-Йорк, 20 листопада 1989 року), ратифікована Україною 28 серпня 1991 року, передбачає, що держава має дбати про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини.

У "Прикінцевих висновках" Комітету ООН з прав дитини від 9 жовтня 2002 року стосовно Другої періодичної доповіді України зазначено занепокоєння з приводу високого зростання кількості дітей, залишених без батьківського піклування та невиконання державою його попередніх рекомендацій щодо розроблення комплексної стратегії допомоги уразливим сім'ям.

Рада Європи у додатку до Рекомендації Rec(2005)5 Комітету міністрів, прийнятої 16 березня 2005 року, зазначила основні принципи забезпечення прав дітей, які передбачають, що сім'я є природним середовищем для розвитку і забезпечення добробуту дитини, і, наскільки це можливо, мають вживатися профілактичні заходи з підтримки дітей і сімей з урахуванням їхніх особливих потреб; що встановлення опіки над дитиною має залишатися винятком, і головною метою такого заходу є захист інтересів дитини; що рішення про встановлення опіки над дитиною і сам такий захід не повинні бути предметом дискримінації за ознакою інвалідності або іншого статусу батьків дитини.

Згідно з Рекомендацією Rec (2006)19 "Про політику на підтримку позитивного виховання дітей батьками", прийнятою 13 грудня 2006 року, у програмах і заходах з підтримки виховання дітей батьками має враховуватися важливість забезпечення певних стандартів матеріально-побутових умов, достатніх для реалізації завдань позитивного виховання дітей. Урядам належить подбати і про те, щоб діти та батьки мали доступ до належного обсягу різноманітних ресурсів (матеріальних, психологічних, соціальних і культурних). Виходячи з інтересів дитини, необхідно також приділяти першорядну увагу забезпеченню таких прав батьків,як право на відповідну підтримку з боку державних органів у виконанні своїх батьківських обов'язків. Особливу увагу слід приділяти сім'ям, які опинилися в складних соціально-економічних умовах і потребують більш конкретної підтримки. Необхідно також, щоб загальні програми доповнювалися адресними цільовими заходами.

Європейський Суд з прав людини при розгляді конкретних справ неодноразово наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції, якщо воно не відповідає законним цілям і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві".

Фактичне розірвання сімейних зв'язків, що означає позбавлення дитини її коріння, може бути виправдане лише за виняткових обставин, має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа «Савіни проти України», рішення від 18 грудня 2008 року, п.39,47-50 та інші справи, зазначені в цьому рішенні).

В світлі зазначених норм міжнародного та національного законодавства та з метою усунення недоліків, зазначених у постанові ВССУ від 1 листопада 2017 року, суду необхідно визначити наступне: чи є доведеним факт ухилення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від виконання батьківських обовязків; чи є залишення у них дітей насправді небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання; чи є ці обставини винятковими, а розірвання сімейних стосунків - єдиним способом їх розвязання; чи надавалась сімї ОСОБА_2, яка дійсно опинилась в складних соціально-економічних умовах з урахуванням її особливих потреб, конкретна цільова підтримка.

Заперечуючи позов, ОСОБА_2 посилався на те, що недостатність необхідних умов для комфортного проживання дітей та незабезпечення всіх їх потреб стало наслідком, насамперед, ухилення від виконання своїх обовязків матері дітей ОСОБА_1, яка не тільки зловживала спиртними напоями, не здійснювала догляд за дітьми, але й використовувала грошову допомогу на дітей на власні потреби. Він, на відміну від матері, усіляко намагався виконувати рекомендації соціальних служб, прибрав в приміщенні, застелив підлогу, придбав обігріваючі прилади. Після того як ОСОБА_1 покинула дітей (у жовтні 2016 року), саме він піклується про них, забезпечує дітей їжею, одягом, відвідує лікаря та інше.

Погоджуючись з тим, що матеріально-побутові умови є дуже примітивними, ОСОБА_2 не вважає їх настільки поганими, щоб вони становили небезпеку для життя і здоров'я дітей та вимагали відібрання дітей з батьківського дому.

Ці обставини знаходять певне підтвердження у повідомленні головного лікаря КЗ «Первомайський МЦПМСД», з якого вбачається, що за дітьми доглядає саме ОСОБА_2, який приводить дітей до медичного закладу на профілактичний огляд. Діти нагодовані, у період 2013-2016 років не хворіли (а.с.21 том 1).

За актом обстеження матеріально-побутових умов, проведеного 28 жовтня 2016 року, санітарний стан приміщення визначено як незадовільний (а.с. 32, том 1), проте у порівнянні з попередніми обстеженнями (а.с. 26-31 том 1) наявні позитивні зміни у забезпеченні дітей продуктами харчування, одягом та створення побутових умов ОСОБА_2

Про позитивні зміни житлово-побутових умов у будинку № 13 по вул.Героїв Небесної Сотні свідчить і акт обстеження, складений 4 січня 2018 року, наданий апеляційному суду.

Факт виконання ОСОБА_2 рекомендацій фахівця з соціальної роботи щодо створення належних умов проживання дітей та дотримання ним плану соціального супроводу станом на січень 2017 року підтверджено листом Первомайського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 19 січня 2017 року та від 4 січня 2018 року, наданий в судове засідання апеляційного суду (а.с.81 том 1, а.с. 155-156 том 2).

Матеріали справи свідчать про небайдуже ставлення ОСОБА_2 до забезпечення своїх дітей та до факту їх відібрання, зокрема, звернення з позовом про позбавлення матері батьківських прав, неодноразові звернення до органу опіки та піклування, укладення договору про співпрацю, апеляційне та касаційне оскарження судових рішень тощо.

Отже встановлені обставини свідчать про намагання та бажання ОСОБА_2 виправити ситуацію, яка склалась в його родині, та продовжувати виховувати своїх дітей.

Будь-яких відомостей про негативну характеристику ОСОБА_2 за місцем проживання (окрім взаємовідносин з дружиною) матеріали справи не містять.

Поряд з цим, надані суду докази свідчать про те, що сімя ОСОБА_2 опинилась у складних соціально-економічних умовах мати зловживала спиртними напоями та залишила дітей, діти проживають лише з батьком, який є непрацездатним, інвалідом ІІ групи (психічне захворювання). Дохід сімї останнім часом складався з його пенсії та орендної плати за землю.

Проте відомості про намагання державних органів реально поліпшити умови проживання дітей шляхом надання конкретної фінансової підтримки, адресної цільової допомоги (можливо й з залученням благодійних фондів, соціальних програм тощо) в матеріалах справи відсутні.

Відсутні відомості і про дослідження органом опіки та піклування ефективності інших менш суворих альтернативних заходів впливу, ніж розєднання сімї, як того вимагають європейські стандарти для вирішенні питання пропорційності втручання у сімейне життя.

Крім того, посилаючись на наявність підстав для відібрання дітей, зокрема, від відповідача ОСОБА_2, орган опіки та піклування посилався на необхідність захистити малолітніх дітей від небезпеки, що існує при їх знаходженні з батьком.

При цьому в рішенні Первомайської міськради №593 від 16 листопада 2016 року та у висновку органу опіки та піклування від 22 листопада 2016 року не зазначено, в чому полягає небезпека для життя та здоровя дітей та чим ці обставини підтверджені (а.с.7-8, 34 том 1).

Примусове відібрання дітей від батьків не може обґрунтовуватись виключно посиланням на ненадійність ситуації, в якій опинились діти, та теоретичною можливістю настання негативних наслідків (справа «Савіни проти України», рішення від 18 грудня 2008 року, п.50).

До того ж рішення про відібрання дітей не може ґрунтуватись виключно на доказах, створених самим органом опіки та піклування.

Таким чином, погоджуючись з фактом неналежності матеріальних та побутових умов для утримання малолітніх дітей станом на листопад 2016 року, колегія суддів вважає недоведеним факт свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обовязків, внаслідок чого виникла реальна небезпека для їх життя, здоровя та морального виховання, і що втручання у права відповідача, як винятковий випадок, є єдино можливим способом захисту інтересів дітей, тобто є "необхідним у демократичному суспільстві". Отже достатніх підстав для відібрання дітей від батька ОСОБА_2, що передбачені статтею 170 СК з урахуванням вимог статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, не вбачається.

В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що необхідність відібрання дітей від батька ОСОБА_2 повязана не зі свідомим ухиленням відповідача від виконання батьківських обовязків, а зі спотвореним усвідомленням ним цих обовязків та потреб дітей, що є наслідком його психічної хвороби. Саме стан здоровя відповідача викликає занепокоєння та може створити небезпеку для проживання з ним дітей.

Зазначені обставини, а саме стан здоровя ОСОБА_2 , внаслідок чого залишення дітей є небезпечним для їх життя, здоров'я і морального виховання, не були підставою позову про відібрання дітей та не досліджувались судом першої інстанції, що відповідно до частини 6 статті 367 ЦПК перешкоджає апеляційному суду приймати та розглядати їх.

Не має вирішального значення і посилання представника органу опіки та піклування на те, що наразі діти перебувають під опікою іншої родини, де їм створені всі необхідні умови. Суд апеляційної інстанції оцінює законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на час його ухвалення та, діючи в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, питання про відібрання дітей у інших осіб не вирішує.

Оскільки суд першої інстанції не дав оцінку всім встановленим обставинам, не спростував заперечення ОСОБА_2 та надані ним докази, судове рішення не може вважатись законним та обґрунтованим, що є підставою для його скасування та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позову до ОСОБА_2

Рішення суду в частині відібрання дітей від ОСОБА_1 сторони не оскаржували .

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року скасувати в частині відібрання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, від їх батька ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав з передачею дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування; в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку; в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору в розмірі 640 грн. Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_2 про відібрання дітей та стягнення аліментів відмовити.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: Н.О.Шаманська

ОСОБА_5

---------------------------------

Повний текст постанови складено 15 січня 2018 року