ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/2013/17 Головуючий суддя І інстанції Штих Т.В.
Провадження № 22-ц/818/353/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: В порядку ЦПК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В.,Кіся П.В.,

за участю секретаря : Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 червня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_4 про визнання припиненим договору іпотеки,

встановив:

09 лютого 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати припиненим іпотечний договір № 840/5-27/16/10/5-314 від 04 жовтня 2005 року трикімнатної квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк (ідентифікаційний код юридичної особи 00039019), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Костенко Світланою Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі за № 9565.

Позовна заява мотивована тим, що оскільки 14.09.2006 року між ТОВ фірма «Молочні продукти» та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено додаткову угоду № 13 до договору кредиту за овердрафтом від 04.10.2005, згідно якої достроково розірвано вказаний договір кредиту та у ТОВ фірма «Молочні продукти» виникло нове зобов'язання перед ПАТ «Укрсоцбанк» щодо сплати коштів у сумі 673580,25 гривень у строк 15.09.2006, в силу положень ст.ст. 559, 604, 653 ЦК України іпотека, якою було забезпечено виконання зобов'язань ТОВ фірма «Молочні продукти» за вищевказаним договором кредиту, є припиненою.

Представником ПАТ «Укрсоцбанк» були надані заперечення на позовну заяву, в якій він заперечував проти задоволення позову посилаючись на положення ст.ст. 526, 530, 599, 653 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку», оскільки станом на день розгляду справи зобов'язання з договором кредиту не виконані, предмет іпотеки не реалізовано і погашення вимог банку за рахунок предмета іпотеки не відбулось, а тому, на думку представника відповідача, право вимоги банку, забезпечене іпотекою, є дійсним і підлягає судовому захисту.

У судове засідання позивач та його представник не з'явились, через канцелярію суду надали заяву, в якій просять розглядати справи без їх участі за наявним у справі матеріалами. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Неодноразово повідомлявся судом про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. З огляду на це судом ухвалено розглядати справу без участі представників учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк» Петюшка Р.В. просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального закону.

Вказав, що відповідно до іпотечного договору відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов'язання вона також є діючою. Відповідно до Закону України «Про іпотеку» та договору іпотеки не передбачено припинення іпотеки за рішенням суду.

У своєму письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3- адвокат ОСОБА_7 проситьапеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» -залишити без задоволення, а рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 червня 2018 року- залишити без змін.

На обґрунтування вказав, що 14 вересня 2006 року між ТОВ фірма «Молочні продукти» та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено додаткову угоду №13 до договору кредиту за овердрафтом від 04.10.2005 року підписану між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ фірма «Молочні продукти», згідно якої достроково розірвано вказаний договір кредиту. За вказаною додатковою угодою у ТОВ фірма «Молочні продукти» виникло нове зобов'язання замість повернення 700000 грн. 00 коп. до 03.10.2006 року повернути ПАТ «Укрсоцбанк» гроші у розмірі 673580 грн.25 коп. до 15.09.2016 року. Це підтверджується рішенням Господарського суду Харківської області від 15.11.2006 року по справі №38/263-06, яке набрало законної сили на підставі ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 12.02.2007 року та не заперечувалось відповідачем під час судового розгляду. Будь-які зміни до договору іпотеки не вносились.

Представником ПАТ «Укрсоцбанк» були надані заперечення на позовну заяву, в якій він заперечував проти задоволення позову посилаючись на положення ст.ст. 526, 530, 599, 653 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку», оскільки станом на день розгляду справи зобов'язання з договором кредиту не виконані, предмет іпотеки не реалізовано і погашення вимог банку за рахунок предмета іпотеки не відбулось, а тому, на думку представника відповідача, право вимоги банку, забезпечене іпотекою, є дійсним і підлягає судовому захисту.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися у судове засідання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), ч. 1 ст. 530 ЦК України.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно частини 3 статті 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання. Статтею 29 зазначеного Закону передбачено, що застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зазначено в частині 1 статті 598 ЦК України. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Судом встановлено, що 04 жовтня 2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Молочні продукти» був укладений договір кредиту за овердрафтом № 840/4-27/16/1/5-067, відповідно до якого Кредитор (ПАТ «Укрсоцбанк») зобов'язувався надавати Позичальнику (ТОВ фірма «Молочні продукти») грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п. 1.1.1. Договору кредиту за овердрафтом ліміт овердрафту складає 700000,00 гривень. Відповідно до п. 1.1.2. Договору кредиту за овердрафтом кінцевий термін до якого надаються та мають бути повернуті кошти за цим Договором - 03 жовтня 2006 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним договором кредиту за овердрафтом, 04 жовтня 2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір № 840/5-27/16/10/5-314 щодо трикімнатної ізольованої квартири, загальною площею 68,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до вищевказаного договору іпотеки Іпотекодавець (ОСОБА_4) передає Іпотекодержателю (ПАТ «Укрсоцбанк») в іпотеку вищевказану квартиру в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту за овердрафтом № 840/4-27/16/1/5-067 від 04.10.2005 (Основне зобов'язання).

Зміст та розмір Основного зобов'язання, строк і порядок його виконання погоджені сторонами договору іпотеки у п. 1.4. договору іпотеки. Так, відповідно до п. 1.4.1. вищевказаного договору іпотеки встановлено, що повернення кредиту відбувається в межах максимального ліміту 700000,00 гривень з кінцевим терміном повернення заборгованості 03 жовтня 2006 року.

Із наданої представником відповідача до матеріалів справи ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 08.06.2016 у справі 638/2055/14-ц судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.01.2013 у справі № 2011/11090/12, залишеному без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26.03.2013 був задоволений позов ОСОБА_4 - іпотечний договір від 04.10.2005 визнано припиненим, у зв'язку з припиненням основного зобов'язання ТОВ фірма «Молочні продукти»; визнано припиненими правовідносини щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, його реалізації із застосуванням процедури продажу та надання права, ПАТ «Укрсоцбанк» на задоволення своїх вимог за рахунок продажу предмета іпотеки. Зобов'язано ПАТ «Укрсоцбанк» усунути перешкоди у розпорядженні предметом іпотеки, а саме: припинити обтяження квартири іпотекою та виключити запис № 3076559 з Державного реєстру іпотек, припинити обтяження квартири забороною відчуження та зняти заборону відчуження майна. Зобов'язано ПАТ «Укрсоцбанк» повернути правовстановлюючі документи на предмет іпотеки (договір купівлі-продажу від 3 березня 1997 року). Встановлено, що рішення суду є підставою для зняття заборони відчуження з квартири, вилучення відповідних записів: № 2457217 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, № 3076559 з Державного реєстру іпотек.

В подальшому рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2013 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2013 року були скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2013 року, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції

19 вересня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. В подальшому, 13 грудня 2013 року ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу вищевказаної квартири із ОСОБА_3 та ОСОБА_9, які і є власниками квартири на сьогоднішній день.

Судом встановлено, що 14 вересня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Молочні продукти» було укладено додаткову угоду № 13 до договору кредиту за овердрафтом № 840/4-27/16/1/5-067 від 04.10.2005, відповідно до якої сторони досягли згоди про розірвання з 14.10.2006 договору кредиту за овердрафтом № 840/4-27/16/1/5-067 від 04.10.2005. Крім того, сторонами було погоджено виникнення у ТОВ фірма «Молочні продукти» нового зобов'язання перед Кредитором, а саме - сплатити у строк 15 вересня 2006 року Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») кошти у сумі 673580,25 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Згідно з ч.1, 2 ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

Судом встановлено, що сторонами договору кредиту за овердрафтом № 840/4-27/16/1/5-067 від 04.10.2005 року у додатковій угоді № 13 від 14.09.2006 було погоджено рішення про розірвання вищевказаного договору та прийнято рішення про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація), а саме щодо сплати ТОВ фірма «Молочні продукти» 15 вересня 2006 року Акціонерно-комерційним банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») коштів у сумі 673580,25 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 604 ЦК України новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи зі змісту ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання. Перелік підстав для припинення іпотеки містить також ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 6.1. іпотечного договору № 840/5-27/16/10/5-314 від 04.10.2005 всі додатки, зміни та доповнення до цього Договору мають бути вчинені в письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками Сторін, з обов'язковим посиланням на цей Договір.

У зв'язку із укладенням вищевказаної додаткової угоди та новацією зобов'язання Позичальника жодних змін до іпотечного договору № 840/5-27/16/10/5-314 від 04.10.2005 сторонами договору не вносилось, а новий іпотечний договір для забезпечення виконання ТОВ фірма «Молочні продукти» прийнятих на себе зобов'язань за додатковою угодою № 13 від 14.09.2006 до договору кредиту за овердрафтом № 840/4-27/16/1/5-067 від 04.10.2005 не укладався.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок припинення відповідно до додаткової угоди № 13 від 14.09.2006 основного зобов'язання ТОВ фірма «Молочні продукти» за договором кредиту за овердрафтом № 840/4-27/16/1/5-067 від 04.10.2005 щодо повернення одержаних ним кредитних коштів у розмірі 700000,00 гривень у строк до 03 жовтня 2006 року, а також у зв'язку із домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новацією) іпотека трикімнатної квартири АДРЕСА_1, яка виникла на підставі іпотечного договору № 840/5-27/16/10/5-314 від 04.10.2005, є припиненою з 14 вересня 2006 року.

При цьому суд правильно не прийняв доводи представника відповідача про те, що оскільки ОСОБА_3 не є стороною іпотечного договору № 840/5-27/16/10/5-314 від 04.10.2005, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсоцбанк», то його інтереси не зачіпаються правовідносинами, що виникли між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем. Суд взяв до уваги, що на день розгляду справи у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова є справа № 638/2055/14-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову ОСОБА_3, про визнання недійсним договору купівлі-продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.03.2017 провадження у справі № 638/2055/14-ц зупинено до вирішення судом цієї справи № 638/2013/17-ц.

Однак при цьому висновки суд першої інстанції не повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи щодо відсутності зобов'язань, забезпечених іпотекою, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд першої інстанції помилився із застосуванням норм матеріального права.

Суд не з'ясував, що наслідок розірвання з 14.10.2006 договору кредиту за овердрафтом № 840/4-27/16/1/5-067 від 04.10.2005 на підставі додаткової угоди № 13 у позичальника виникає зобов'язання з повернення основної заборгованості за кредитом, і таке зобов'язання залишається забезпеченим договором іпотеки до його виконання.

Так, з наявної у справі копії додаткової угоди № 13 від 14.09.2006р. до договору кредиту № 840/4-27/16/1/5-067 за овердрафтом від 04.10.2005р. вбачається, що сторони досягли згоди про розірвання вказаного договору кредиту; що розірвання договору не звільняє сторони від виконання зобов'язань, які виникли в період дії договору; позичальник зобов'язується протягом наступного робочого дня з моменту підписання даної додаткової угоди, сплатити кредитору в повному обсязі заборгованість в сумі 673580,25 грн., в тому числі 653730,00 грн. - заборгованість по кредиту та 19850,25 грн. - заборгованість по відсоткам, що виникла в період дії договору; ця угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід'ємною складовою частиною договору кредиту, п.п. 1-4 (а.с. 22).

Основним зобов'язанням за іпотечним договором від 04.10.2005р. є повернення кредиту в межах максимального ліміту 700 000 грн. з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 03.10.2006р., а також - дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлене основне зобов'язання, сплати процентів за користування кредитом та комісії, 21 відсотків річних, у розмірі, в строки та в порядку, що визначені договором, яким обумовлене основне зобов'язання, п.п. 1.4.1, 1.4.2 (а.с. 17).

Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Згідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі:

припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

визнання іпотечного договору недійсним;

знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється;

з інших підстав, передбачених цим Законом.

Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Судом апеляційної інстанції безспірно встановлено, що станом на день розгляду справи зобов'язання з договором кредиту не виконані, предмет іпотеки не реалізовано і погашення вимог банку за рахунок предмета іпотеки не відбулось.

Таким чином, виходячи зі змісту наведених норм матеріального права, та умов договору кредиту, з доповненням від 14.09.2006р., договору іпотеки, - після розірвання договору кредиту не припинилося основне зобов'язання позичальника про повернення банку заборгованості. Тому до повернення позивачем банку визначеної у п. 3 додаткової угоди № 13 від 14.09.2006р. до договору кредиту від 04.10.2005р. заборгованості на суму 673580,25 грн., що забезпечено договором іпотеки, - цей договір іпотеки не припиняється.

Оскільки у даному випадку у суду першої інстанції не було наведених у ст. 653 ЦК України підстав для задоволення позову, у задоволенні позову слід відмовити, за недоведеністю.

З огляду на те, що суд неповно з'ясував обставини стосовно наявності зобов'язань за основним договором, які не припинилися після розірвання договору, що має значення для справи; суд неправильно застосував вказані норми матеріального права щодо припинення договору іпотеки, - тому відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує оскаржене рішення повністю та ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позову, за його недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 268, 367,368, п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 381-384, 388,389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 червня 2018 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_4 про визнання припиненим договору іпотеки - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 22.12.2018.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

П.В.Кісь.