Справа № 466/964/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/783/6979/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю представника ЛКП «Рясне-402» - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представників ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства «Рясне-402» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 червня 2016 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Рясне-402» до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ЛКП «Рясне-402» звернулося із зазначеним позовом, у якому, з урахуванням неодноразово уточнених вимог, просили стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 6117,19 гривень (т.3 а.с.5).

Осаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09 червня 2016 року у задоволенні позову ЛКП «Рясне-402» до ОСОБА_3, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території у період з 01.04.2010 року по 30.04.2016 року відмовлено (т.3, а.с. 61-63).

Рішення суду оскаржив позивач - ЛКП «Рясне-402».

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом не було дослідженно той факт, що відповідачі проживають у багатоквартирному будинку, послуги з утримання якого надаються всім його мешканцям і скарг з приводу неналежного надання послуг не надходило.

Тому безпідставним та необґрунтованим вважають висновок суду першої інстанції про ненадання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з травня 2010 по грудень 2012 року.

Вважає, що суд не дав належної оцінки доказам, які були подані позивачем, про надання останнім послуг з утримання будинку, у якому проживають відповідачі.

Стверджує, що відповідачі не подавали заяв та скарг з приводу невиконання позивачем своїх обов'язків по утриманню будинку (т.3, а.с. 66-68).

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ЛКП «Рясне-402» - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представників ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України від 24 червня 2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572, з урахуванням наступних змін, власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Згідно з довідкою ЛКП «Рясне-402» квартира АДРЕСА_1 складається з чотирьох кімнат загальною площею 78,1 кв. м. та у ній зареєстровано п'ять осіб: ОСОБА_3- власник, ОСОБА_7- син, ОСОБА_8- невістка, а також двоє неповнолітніх онуків ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відмовляючи у задоволенні позову ЛКП «Рясне-4», суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на 01.04.2010р. заборгованість по квартирі відповідачів з послуги - утримання будинку та прибудинкової території - відсутня. Заборгованість за квітень 2010 року позивачем вказано у сумі 3570 грн. 07 коп., при цьому позивачем зовсім не обґрунтовано розрахунок такої, при тому, що в наступному місяці - травні 2010 року при тарифі 1,78 місячна сума нарахування по цій послузі становить 148 грн. 95 коп.

За період з 01.05.2010р. по 31.12.2012р. позивачем нарахована заборгованість у сумі 4377 грн. 60 коп., однак суд вважав, що підстав для стягнення цієї заборгованості відсутні, оскільки позивачем не надано жодних належних доказів про надання ним у цей період послуг по утриманню будинку і прибудинкової території, а надання належних послуг ЛКП «Рясне-402» відповідачами заперечується. Що стосується двох робочих листів виконання робіт по профілактичній прочистці димовентиляційних каналів за березень 2011 р. та березень 2012 р., то відповідачі такі не підписали ( а.с. 37,38 т.1). Інших доказів щодо проведення ЛКП робіт у цей період з вказаної послуги позивачем не подано.

За період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р. позивачами подано ряд доказів про надання ними послуг з утримання будинку та прибудинкової території, зокрема угоду №22а від 03.06 2013р. про надання послуг у червні 2013р. з профілактичної боротьби з паразитами та шкідниками (дератизація і дезінсекція), договір від 02.01.2014р. про виконання робіт з розміщення та захоронення твердих побутових відходів у термін до 31.12.2014р., договір на технічне обслуговування та ремонт ліфтів від 01 лютого 2013р.- термін дії договору по 31 грудня 2013 р., договір від 01.04.2013р. по виконанню робіт щодо прочистки димовентиляційних каналів( термін дії договору до 31 грудня 2013р.), договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 01.08.2013р., робочий листок виконання робіт по профілактичній прочистці димовентиляційних каналів за березень 2013р.(а.с. 36; 98-111 т.1).

За цей період часу відповідачі в основному сплачували здійснені ЛКП нарахування, заборгованість за ці 24 місяці склала лише 236 грн. 32 коп., при загальній сумі нарахувань - 4184 грн. 29 коп., однак ними заперечується факт надання ЛКП послуг у повному об'ємі.

При цьому позивачем не доведено надання ними таких послуг, як прибирання сходових кліток, прибудинкової території - відсутні графіки прибирання та дані про їх виконання, тощо.

Тому суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено факт надання ним послуг з утримання будинку і прибудинкової території у повному об'ємі, відтак відсутні підстави для стягнення заборгованості за даний період, яка становить лише 5,6% від нарахованої суми до оплати.

За період 01.01.2015 р. по квітень 2016 р. позивачем нарахована заборгованість з вказаної послуги у сумі 1260 грн. 49 коп. За цей час відповідачі здійснювали частково оплату за дану послугу, а також послуга оплачувалася за рахунок пільги та субсидії. При цьому відповідачі не визнають факту надання ЛКП «Рясне-402» послуг у повному об'ємі, а позивачем не надано доказів надання ними належних послуг, за винятком договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, укладений на строк з 01.08.2013 р. по 01.08.2016 р. (а.с. 110-111 т.1).

За даний період позивачем нараховано до оплати 3670 грн. 84 коп., тобто заборгованість складає третину від нарахованої суми. Однак при відсутності доказів надання послуг у цей період у повному об'ємі, доказів про пролонгацію укладених раніше договорів на цей період, з урахуванням заперечень відповідачів та відсутності розрахунку складових тарифу по кожному виду послуги, відсутні об'єктивні підстави вважати доведеним факту надання послуги у повному об'ємі, а відтак для стягнення вказаної суми з відповідачів.

Переглядаючи рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 червня 2016 року в апеляційному порядку колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в рішенні від 07 жовтня 2016 року дійшла висновку про те, що у порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», а також ст. ст. 156, 162 ЖК України відповідачі не вносили своєчасно оплату за надані житлово-комунальні послуги.

Згідно уточнених позовних вимог та поданого розрахунку (т.3, а.с. 5-7), відповідачам за період з 01.04.2010 року по 30.04.2016 року всього було нараховано за послуги з утримання будинку та прибудинкової території 13 458 грн. 86 коп., а ними за вказаний період було сплачено лише 3 935 грн. 15 коп.: факт сплати іншої (більшої) суми відповідачами належними та допустимими доказами не доведено.

Крім цього, частину нарахованої відповідачам суми за вище зазначений період було погашено за рахунок наданих їм субсидій на загальну суму 1 384 грн. 20 коп., а також за рахунок наданих їм пільг на загальну суму 2 053 грн. 89 коп.

Таким чином, за період з 01.04.2010 року по 30.04.2016 року відповідачі заборгували позивачу 5 875 грн. 01 коп., виходячи з наступних розрахунків:

13 458 грн. 86 коп. (нарахування) - 210 грн. 61 коп. (корекція) - 2 053 грн. 89 коп. (пільга) - 1 384 грн. 20 коп. (субсидія) - 3 935 грн. 15 коп. (оплачено) = 5 875 грн. 01 коп.

Як вбачається з уточнених позовних вимог та поданого розрахунку (т.3, а.с. 5-7), відповідачі у спірний період (з 01.04.2010 року по 30.04.2016 року) періодично і взагалі не платити, і платили частково, а також і у повному обсязі.

Не оплату або часткову оплату за послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачі пояснюють ненаданням їм згаданої послуги або її наданням лише частково, не наводячи при цьому будь-яких своїх розрахунків, з яких вони виходили при цьому.

В той же час, як стверджується матеріалами справи, ще 25 квітня 2013 року за заявою ЛКП «Рясне-402» Шевченківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за житлово-комунальні послуги, який ухвалою згаданого суду від 22 липня 2013 року за заявою відповідачів було скасовано (т.1, а.с. 6), що і стало правовою підставою для ЛКП для звернення до суду з даним позовом.

А відтак, оскільки предметом даного спору є стягнення з відповідачів заборгованості за період починаючи з 01 квітня 2010 року, то позивачем не пропущено загальний строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України тривалістю у три роки.

Переглядаючи рішення Апеляційного суду Львівської області від 07 жовтня 2016 року в касаційному порядку з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції колегія суддів судової палати в цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 04 жовтня 2016 року зазначила, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що судовий наказ було видано 25 квітня 2013 року, а заборгованість вирахувана за період з 01 квітня 2010 року. При тому переривання позовної давності можливе лише в межах строку позовної давності.

Інших підстав для скасування рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 жовтня 2016 року в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не було зазначено.

24 січня 2018 року на адресу Апеляційного суду Львівської області поступив лист за підписом директора ЛКП «Рясне-402» про те, що станом на 23 січня 2018 року заборгованість за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня.

Претензій до мешканців вказаної квартири (ОСОБА_3 та ін.) щодо оплати не має.

В суді апеляційної інстанції 25 січня 2017 року представник ЛКП «Рясне-402» - ОСОБА_2 підтвердила про відсутність заборгованості відповідачів перед позивачем, однак заяви про відмову від позову(ст.373 ЦПК України) не подала.

Отже, у зв»язку з відсутністю, на даний час, заборгованості ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 перед ЛКП «Рясне-402», немає підстав для виконання вказівок суду касаційної інстанції, щодо необхідності перевірки розрахунку заборгованості відповідачів в межах строку позовної давності.

За таких обставин апеляційну скаргу ЛКП «Рясне-402» слід залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 червня 2016 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Рясне-402» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови виготовлено 05 лютого 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.