АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2344/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року м. Київ

Справа № 757/42171/17-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Горак Ю.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідачі - ТОВ «Інформаційне агентство «Наблюдатель»

ТОВ «Українські медійні системи»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель», подану представником Козуліною Алісою Василівною,

на рішення Печерського районного суду м.Києва від 16 листопада 2017 року, ухваленого у складі судді Писанець В.А. в приміщенні Печерського районного суду м.Києва,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель», товариства з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що поширена в мережі Інтернет на вебсайтах http://nabludatel.net/та http://glavcom.uaінформація про позивача та його батька є недостовірною та такою, що принижує честь і гідність та ділову репутацію. В позові ОСОБА_2 посилався на те, що поширення спірної інформації має на меті виключно опорочення честі і гідності та ділової репутації позивача та його близьких родичів, викладена в статтях інформація не є оціночними судженнями, а містить твердження, які можна перевірити на предмет їх істинності, а отже, вони можуть бути предметом судового захисту.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 16 листопада 2017 року, описки в якому виплавлені ухвалою цього суду від 6 грудня 2017 року, частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2

Визнано недостовірною, такою, що принижує честь, гідність і порушує право на недоторканність ділової репутації ОСОБА_2 та його батька - ОСОБА_5, наступну інформацію, поширену в мережі Інтернет на веб-сайтах http:// nabludatel.net та http://glavcom.ua:

- ІНФОРМАЦІЯ_2

- Для того чтобы работа шла без сбоя и чтобы грамотно координировать коррупционные процессы в Минприроды, ОСОБА_6 пригласил своего старого друга, земляка и бывшего подчиненного - ОСОБА_2, который в недавнем прошлом работал у него первым заместителем.

- Главным звеном в этой пирамиде и стал ОСОБА_2, который, как утверждают многочисленные СМИ, несмотря на молодой возраст, овладел всеми навыками зарабатывания миллионов на государственной службе.

- ДеятельностьОСОБА_2 на протяжении последних двух лет не раз становилась объектом журналистских расследований. Он был уличен не только в создании коррупционных схем, но и в терроре предпринимателей, на которых оказывал давление с целью получения денежных средств.

- Впервые внимание журналистов ОСОБА_2 привлек в период, когда работал в Кабмине, будучи самим молодим сотрудником в правительстве. Уже тогда он приезжал на работу в дорогих авто, которые постоянно менял.

- Доподлинно неизвестно, удалось ли ОСОБА_2 превзойти своего отца в построении и налаживании коррупционных схем. Тем не менее молодой чиновник за свою недолгую карьеру на государственной службе стал миллионером. Журналисты неоднократно обвиняли ОСОБА_2 в рейдерстве, а средства массовой информации просто пестрят статьями о коррупционном беспределе этого правительственного хищника.

- По данным редакции, сейчас ОСОБА_2 пытается управлять рядом коррупционных схем министра экологии помогая ОСОБА_6 выстраивать интегрированную вертикаль для системного личного обогащения из государственного бюджета.

- Как оказалось, ОСОБА_2 не единственный в теневой схеме ОСОБА_6.

- Работая в Кабмине, ОСОБА_6 привлек в свою коррупционную команду ОСОБА_2 (...).

- И хотя улаживать вопросы ездит лично ОСОБА_2 .... Выдачу лицензий, экспертиз и разрешений на выбросы контролирует лично ОСОБА_2. При этом он официально никакого отношения к Минприроды не имеет, не числится даже дворником.

- Наши источники сообщают, что, считая себя талантливым юристом-пройдохой, ОСОБА_2 не смог ничего умнее придумать, как привлечь к работе министерства команду подконтрольных себе юристов, которые под его руководством фактически организовали при министерстве неформальный коррупционный штаб, так называемый «бек-офис», в котором и генерируются основные схемы по трансформации министерского влияния ОСОБА_6 в звонкую монету.

- В частности, хотелось би узнать, как, занимая должность руководителя Киевского управления юстиции во времена правления ОСОБА_13, ОСОБА_2 избежал увольнения по Закону Украины «Об очищении власти».

- Активно предпринимаются действия членами семьи ОСОБА_2 по выводу в непрозрачное владение многочисленных объектов недвижимости и элитного автопарка» (...).

- Впрочем, молодому чиновнику было у кого поучиться, ведь его отец ОСОБА_5 в свое время стал известен как мастер построения «теневых схем». (... ) Коррупционная схема незаконной сертификации автомобилей, которую успешно внедрил ОСОБА_5 во времена ОСОБА_13, работала очень хорошо, о чем свидетельствует тот факт, что название учреждения стало нарицательным в чиновничьих кругах: «Львовская система» ОСОБА_5.

- В 2013 году Львов заработал славу одного из наиболее коррупционных центров незаконной сертификации благодаря именно «Львовской системе» ОСОБА_5. Решать вопрос к ОСОБА_5 приезжали со всей страны. На первый взгляд, все это выглядело странно: пока отец строил «теневые схемы», сын был заместителем и помощником ОСОБА_6 в антикоррупционной борьбе, являясь его ближайшим человеком в Кабмине. Однако только на первый взгляд, ведь что связывает «антикоррупционеров» больше чем общие коррупционные схемы?

- Редакцию «Наблюдателя» известили о повсеместном «терроре» со стороны должностных лиц Минприроди в отношении крупных предприятий и о причастности к этому (...) ОСОБА_2.

- Как утверждают инсайдеры, ценовая политика разработана не кем иным, как уже хорошо известным нашим читателям ОСОБА_2, помощником ОСОБА_6.

- ІНФОРМАЦІЯ_8.

- 22 мая ОСОБА_8 начал осуществлять план ОСОБА_14 по шантажу «Наблюдателя».

- Сначала он попросил редакцию за деньги снять статьи, которые вредят репутации его клиентов. Он объяснил, что представляет интересы не только ОСОБА_14, но и одного из коррупционных фигурантов наших статей - ОСОБА_2, который является внештатным советником министра ОСОБА_6.

- Картинка сразу же начала складываться. Дело в том, что ряд статей, о которых говорил ОСОБА_8, были посвящены разоблачению коррупционных схем в Минприроди, созданных ОСОБА_6 и ОСОБА_2.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «НАБЛЮДАТЕЛЬ» (місцезнаходження: 65023, Одеська обл., м.Одеса, вул. Садова, буд. 3, ) спростувати інформацію, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_2 та його батька - ОСОБА_5, в громадській думці шляхом опублікування на веб-сайті http://nabludatel.net повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКІ МЕДІЙНІ СИСТЕМИ» (місцезнаходження: 01103, м.Київ, вул. Німанська,буд.7, кв. 24, ) спростувати інформацію, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_2 та його батька - ОСОБА_5, в громадській думці шляхом опублікування на веб-сайті http://glavcom.uaповідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію даного тексту.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «НАБЛЮДАТЕЛЬ» (65023, Одеська обл., м. Одеса, вул. Садова, буд. 3, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, Козуліна А.В. - представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель» подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Зазначила, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, прийняв до уваги обставини, які не знайшли свого підтвердження в рамках судового розгляду. Вважає, що судом невірно застосовано норми матеріального та процесуального права. Судом проігнорована та обставина, що позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування позовних вимог, безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про виклик особисто позивача для дачі пояснень у справі з приводу предмету позову, а також безпідставно відмовлено у проведенні судової лінгвістичної експертизи.

Під час судового розгляду не було встановлено поширення саме фактичної інформації, наявність шкоди, заподіяної честі, гідності та ділової репутації позивача; наявність причинно-наслідкового зв'язку між поширенням інформації та шкодою, що нанесена честі, гідності та діловій репутації особи.

Суд не звернув уваги, що позивач є публічною особою, діяльність якої підлягає критиці а громадському контрою. Право на недоторканість ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадках, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація поширена «з явним злим умислом», тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості тверджень про наміри і позицію політичних лідерів, інших публічних осіб та сформувати про них свою думку. В позовній заяві позивачем не зазначено, в чому полягає «явний умисел» поширення відносно нього, на його думку, недостовірної інформації.

Крім цього вважає, що позивачем в обґрунтування моральної шкоди не наведено фактичних даних та не надано доказів, які підтверджували б втрати немайнового характеру, а тому незрозуміло з яких підстав виходив суд визначивши моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_9 просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначила про те, що твердження апелянта про те, що позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування позовних вимог та жодна з обставин, якими обґрунтовано позов, не знайшли свого підтвердження, не відповідає дійсності. Позивачем доведено наявність юридичного складу правопорушення, а саме інформація, яка стосується позивача, була поширена відповідачами в мережі інтернет, тобто доведена до відома великої кількості осіб, така інформація є недостовірною. Поширеною відповідачем інформацією порушені особисті немайнові права позивача. Оскільки перелік підстав для звільнення редакції, журналіста від відповідальності, що передбачені ст..42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в Україні» є вичерпним, а обставини, на які посилається відповідач, не підпадають під жоден із таких випадків, підстав для звільнення відповідача від відповідальності немає. Посилання відповідача в апеляційній скарзі на матеріал, який був розповсюджений інтернет - каналом «Громадське телебачення», як на підтвердження достовірності інформації, та посилання на таке джерело не звільняє від відповідальності. Вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що поширена інформація не містить оціночних суджень, а є фактичними твердженнями, достовірність яких відповідачем не доведена.

У відповіді на відзив представник ТОВ «Інформаційне агентство «Наблюдатель» посилається на те, що при відкритті провадження у справі судом першої інстанції були допущені порушення норм процесуального права, а саме позовна заява прийнята до провадження без сплати судового збору у повному обсязі, що на його думку, дає підстави для скасування оскаржуваного рішення та залишення позову без розгляду. Викладені відповідачем інформація є редакційною думкою Газети «Спостерігач», тобто оціночним судженням. Логіко-змістовний аналіз фрагментів, які позивач просить визнати недостовірними, містить в собі такі мовно-стилістичні засоби як алегорія, використання яких є вираженням оцінності, вони підкреслюють вірогідність повідомленого і вказують на те, що висловлюване є суб'єктивною думкою та поглядом автора тексту на події, його суб'єктивною оцінкою того, що відбулось або відбувається, а отже відображають його особисту точку зору та ставлення до описуваних подій. Вказане є ознаками, що відносять висловлювання до оціночних суджень. Позивачем не доведено і не встановлено судом, що розповсюджена інформація нанесла шкоди немайновим правам позивача.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судове засідання відповідач ТОВ «Українські медійні системи» не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, надав до суду письмові пояснення, в яких просив прийняти рішення у відповідності до вимог закону, розглядати справу без участі товариства.

В судовому засідання ОСОБА_10, директорм ТОВ «Інформаційне агентство «Наблюдатель», апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Представники ОСОБА_2 - ОСОБА_9, ОСОБА_11 проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що на веб-сайті http://nabludatel.net/ІНФОРМАЦІЯ_1 було опубліковано статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», в якій поширено наступну інформацію: «Для того чтобы работа шла без сбоя и чтобы грамотно координировать коррупционные процессы в Минприроды, ОСОБА_6 пригласил своего старого друга, земляка и бывшего подчиненного - ОСОБА_2, который в недавнем прошлом работал у него первым заместителем. Главным звеном в этой пирамиде и стал ОСОБА_2, который, как утверждают многочисленные СМИ, несмотря на молодой возраст, овладел всеми навыками зарабатывания миллионов на государственной службе. Деятельность ОСОБА_2 на протяжении последних двух лет не раз становилась объектом журналистских расследований. Он был уличен не только в создании коррупционных схем, но и в терроре предпринимателей, на которых оказывал давление с целью получения денежных средств. Впервые внимание журналистов ОСОБА_2 привлек в период, когда работал в Кабмине, будучи самым молодым сотрудником в правительстве. Уже тогда он приезжал на работу в дорогих авто, которые постоянно менял. Доподлинно неизвестно, удалось ли ОСОБА_2 превзойти своего отца в построении и налаживании коррупционных схем. Тем не менее молодой чиновник за свою недолгую карьеру на государственной службе стал миллионером. Журналисты неоднократно обвиняли ОСОБА_2 в рейдерстве, а средства массовой информации просто пестрят статьями о коррупционном беспределе этого правительственного хищника. По данным редакции, сейчас ОСОБА_2 пытается управлять рядом коррупционных схем министра экологии, помогая ОСОБА_6 выстраивать интегрированную вертикаль для системного личного обогащения из государственного бюджета. Как оказалось, ОСОБА_2 не единственный в теневой схеме ОСОБА_6. Работая в Кабмине, ОСОБА_6 привлек в свою коррупционную команду ОСОБА_2. И хотя улаживать вопросы ездит лично ОСОБА_2. Выдачу лицензий, экспертиз и разрешений на выбросы контролирует лично ОСОБА_2. При этом он официально никакого отношения к Минприроды не имеет, не числится даже дворником. Наши источники сообщают, что, считая себя талантливым юристом-пройдохой, ОСОБА_2 не смог ничего умнее придумать, как привлечь к работе министерства команду подконтрольных себе юристов, которые под его руководством фактически организовали при министерстве неформальный коррупционный штаб, так называемый «бек-офис», в котором и генерируются и основные схемы по трансформации министерского влияния ОСОБА_6 в звонкую монету. В частности, хотелось бы узнать, как, занимая должность руководителя Киевского управления юстиции во времена правления ОСОБА_13, ОСОБА_2 избежал увольнения по Закону Украины «Об очищении власти». Активно предпринимаются действия членами семьи ОСОБА_2 по выводу в непрозрачное владение многочисленных объектов недвижимости и элитного автопарка. Впрочем, молодому чиновнику было у кого поучиться, ведь его отец ОСОБА_5 в свое время стал известен как мастер построения «теневых схем». Коррупционная схема незаконной сертификации автомобилей, которую успешно внедрил ОСОБА_5 во времена ОСОБА_13, работала очень хорошо, о чем свидетельствует тот факт, что название учреждения стало нарицательным в чиновничьих кругах: «Львовская система» ОСОБА_5. В 2013 году Львов заработал славу одного из наиболее коррупционных центров незаконной сертификации благодаря именно «Львовской системе» ОСОБА_5. Решать вопрос к ОСОБА_5 приезжали со всей страны. На первый взгляд, все это выглядело странно: пока отец строил «теневые схемы», сын был заместителем и помощником ОСОБА_6 в антикоррупционной борьбе, являясь его ближайшим человеком в Кабмине. Однако только на первый взгляд, ведь что связывает «антикоррупционеров» больше, чем общие коррупционные схемы?».

Статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» аналогічного змісту було розміщено на веб- сайті інтернет-видання «Главком» (http://glavcom.ua), під статтею на веб-сайті інтернет-видання «Главком» міститься посилання на веб-сайт http://nabludatel.net/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 на веб-сайті http://nabludatel.net/було опубліковано статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4», в якій поширено наступну інформацію: «Редакцию «Наблюдателя» известили о повсеместном «терроре» со стороны должностных лиц Минприроды в отношении крупных предприятий и о причастности к этому (...) ОСОБА_2».

ІНФОРМАЦІЯ_5 на веб-сайті http://nabludatel.net/було опубліковано статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6», в якій поширено наступну інформацію: «Как утверждают инсайдеры, ценовая политика разработана не кем иным, как уже хорошо известным нашим читателям ОСОБА_2, помощником ОСОБА_6».

ІНФОРМАЦІЯ_7 на веб-сайті http://nabludatel.net/було опубліковано статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8», в якій поширено інформацію: «1. 22 мая ОСОБА_8 начал осуществлять план ОСОБА_14 по шантажу «Наблюдателя». Сначала он попросил редакцию за деньги снять статьи, которые вредят репутации его клиентов. Он объяснил, что представляет интересы не только ОСОБА_14, но и одного из коррупционных фигурантов наших статей - ОСОБА_2, который является внештатным советником министра ОСОБА_6. 2. Картинка сразу же начала складываться. Дело в том, что ряд статей, о которых говорил ОСОБА_8, были посвящены разоблачению коррупционных схем в Минприроды, созданных ОСОБА_6 и ОСОБА_2».

Власником веб-сайту http://nabludatel.net/ є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель», опубліковані статті є редакційними статтями газети «Спостерігач», яка зареєстрована як друкований засіб масової інформації.

Власником веб-сайту http://glavcom.ua є Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи».

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачами стосовно позивача та його батька в мережі Інтернет поширена недостовірна інформація, яка порушує особисті немайнові права позивача, порочить їх честь, гідність та ділову репутацію, поширена інформація спотворила та принизила оцінку ділових якостей позивача, негативно впливає на мікросоціальні, міжособистісні стосунки, знижує його авторитет серед колег та підриває довіру його серед суспільства.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на встановлених судом обставинах та відповідає вимогам матеріального закону.

Статтею 270 ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи віднесено, зокрема, право на повагу до гідності та честі.

У статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань.

Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та(або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Судом установлено, що інформація, яка міститься в статтях під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» із веб-сайту http://nabludatel.net/, «ІНФОРМАЦІЯ_2» із веб- сайту інтернет-видання «Главком» (http://glavcom.ua), «ІНФОРМАЦІЯ_4» із веб-сайті http://nabludatel.net/, «ІНФОРМАЦІЯ_6» із веб-сайті http://nabludatel.net/, «ІНФОРМАЦІЯ_8» із веб-сайті http://nabludatel.net/була поширена відповідачами в мережі Інтернет та стосується позивача ОСОБА_2 та його батька, є недостовірною, така інформація порушує немайнові права позивача.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що розповсюджена про позивача інформація є виключно оціночним судженням, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч..1,2 ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів ( вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правильності.

Якщо ж інформація містить дані про факти і явища, вона не є оціночним судженням, а є інформацією про факти і явища. У разі, якщо фактів, відомості про які містяться в розповсюдженій інформації, не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності, ця інформація є недостовірною і підлягає спростуванню.

Інформація, розповсюджена відповідачем стосовно позивача містить фактичні дані, істинність яких можливо перевірити та підтвердити. Відсутність у статтях оцінних слів, що виражають сумніви автора щодо вірогідності висловлюваного, не дає підстав уважати викладену інформацію оціночними судженнями. З цих же підстав, а також враховуючи, що інформація містить фактичні дані, відсутні підстави вважати оспорювану інформацію критикою діяльності позивача.

За змістом ст..302 ЦК України, інформація, що поширюється, має бути достовірною - отриманою з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, стенограми тощо). Особа, що поширює таку інформацію зобов'язана посилатися на таке джерело. У разі отримання інформації з джерел, відмінних від офіційних, особа, що поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності.

Оскільки в статтях містяться фактичні дані, то достовірність таких фактів мала бути перевірена автором, який мав би переконатися в їх достовірності. Проте, належних та допустимих доказів на підтвердження перевірки викладеної в статтях інформації, яка стосується позивача, відповідачем суду не надано.

Посилання представника ТОВ «Інформаційне агентство «Наблюдатель» в апеляційній скарзі на матеріал, який був розповсюджений інтернет-каналом «Громадське телебачення» як на підтвердження достовірності інформації є безпідставним, оскільки такий матеріал не є офіційним джерелом інформації та посилання на таке джерело е звільняє від відповідальності.

Європейський суд з прав людини у пункті 54 рішення в справі «Селістьо проти Фінляндії» від 16 листопада 2004 року зазначив, що «стаття 10 Конвенції не гарантує абсолютно необмеженої свободи вираження поглядів, навіть стосовно висвітлення пресою питань, що викликають занепокоєння у суспільстві. Відповідно до п.2 ст.10 здійснення цієї свободи породжує «обов'язки і відповідальність», які стосуються також і преси. В силу того, що здійснення свободи вираження поглядів пов'язане з «обов'язками і відповідальністю», гарантії, надані журналістам статтею 10 щодо висвітлення питань, які викликають загальний інтерес, супроводжуються застереженням, що журналісти діятимуть добросовісно і передаватимуть точну та достовірну інформацію згідно з вимогами журналістської етики».

Враховуючи те, що інформація, викладена в статтях , містить фактичні дані щодо діяльності позивача ОСОБА_2, достовірність яких не перевірена відповідачем, а також те, що в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, представник відповідача доказів на підтвердження достовірності викладених в статті даних не надав, відсутні підстави вважати, що розповсюджена в статтях інформація щодо позивача відповідає дійсності.

Навпаки, письмові документи додані стороною позивача до матеріалів справи на підтвердження своїх вимог, зокрема, рішення Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2014 року у справі № 753/18231/14-ц, рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 3 серпня 2016 року у справі № 761/21691/15-ц, рішення Печерського районного суду м.Києва від 17 березня 2016 року у справі № 757/27398/15-ц, витяг із офіційного сайту Кабінету Міністрів України про ОСОБА_2; витяг із офіційного сайту Кабінету Міністрів України, в якому міститься інформація щодо проведення перевірки стосовно ОСОБА_2, передбаченої Законом України «Про очищення влади», витяг із офіційного сайту Кабінету Міністрів України про результат проведеної перевірки стосовно ОСОБА_2, дають підстави вважати, що факти, викладені у статтях, не відповідають дійсності.

За таких обставин оспорювана позивачем інформація є недостовірною та порушує особисті, немайнові права позивача.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачем не було зазначено, в чому саме полягає «явний злий умисел» поширення такої інформації,є необґрунтованими, оскільки характер викладеної інформації, відсутність доказів про притягнення позивача до відповідальності, за діяння, у вчиненні яких останнього звинувачують (корупційні діяння), може свідчити про те, що поширення спірної інформації має на меті виключно опорочення честі і гідності та ділової репутації позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності позивачем факту заподіяння моральної шкоди та її розміру, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.3 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушені стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості ( п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Отже, встановивши, що відповідачем стосовно позивача поширена недостовірна інформація, яка принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачу діями відповідача заподіяна моральна шкода, розмір якої визначив, виходячи із засад розумності та справедливості.

При розгляді судом першої інстанції справи не було допущено порушення норм процесуального права, що тягнуть за собою обов'язкове скасування рішення суду.

Суд, встановивши фактичні обставини справи та наддавши їм відповідну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, зробив обґрунтований висновок про часткове задоволення позовних вимог з підстав того, що поширена відповідачами стосовно позивача та його батька інформація є недостовірною і підлягає спростуванню, така інформація порушує особисті немайнові права позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях,з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( PRONINA v. UKRAINE, № 63566, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з наведеним апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375 , 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 16 листопада 2017 року - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель», подану представником Козуліною Алісою Василівною,- залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 6 квітня 2018 року .

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус