Справа № 546/1170/17
Провадження № 2/546/153/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Горулько О.М.

при секретарі - Гудзенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1 до Решетилівської міської ради Решетилівського району Полтавської області, третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, про визнання права власності на самочинно побудований житловий будинок, господарсько-побутові будівлі та споруди, -

В С Т А Н О В И В :

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на самочинно побудований житловий будинок № 36а, зазначений в плані згідно технічного паспорта від 30 червня 2017 року літерою А-ІІ, та господарсько-побутові будівлі і споруди, а саме: сарай, зазначений в плані літерою «Б»; ворота, зазначені в плані під № 1 та огорожу, зазначену в плані під №№ 2,3, розташовані по вул. Старокиївська в смт. (тепер місто) Решетилівка Полтавської області.

В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що даний обєкт нерухомості вона побудувала у 2010 році самочинно на земельній ділянці площею 0,0715 га, яка належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 059403, виданого Решетилівською селищною радою Решетилівського району Полтавської області 29.01.2004 року. На її звернення до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області з питання введення зазначеного житлового будинку в експлуатацію вона отримала листа, в якому зазначено, що Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженим Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року, не передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих обєктів.

В судове засідання позивачка не зявилася, звернулася до суду із письмовою заявою, в якій позов підтримала, просить його задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, звернувся до суду із письмовою заявою, в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, звернувся до суду із письмовою заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності.

За таких обставин суд визнав за можливий розгляд справи за відсутності учасників справи.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ст. 206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно ст. 375 ЦК України :

1. Власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

2. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

3. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

4. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно п. 12 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК).

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Судом встановлено, що 29.11.2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 059403, виданого Решетилівською селищною радою Решетилівського району Полтавської області 29.01.2004 року, внесено відомості про право власності позивачки ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0715 га, розташовану за адресою: вул. Старокиївська, 36А в смт (тепер місто) Решетилівка Полтавської області (а.с. 6).

Із наданого позивачкою висновку експерта № 116 від 29.12.2017 року вбачається, що ступінь будівельної готовності житлового будинку № 36а з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташованих по вул. Старокиївська в м. Решетилівка Полтавської області, становить 100%. Зазначений житловий будинок має необхідну сукупність житлових та допоміжних приміщень, а їх конструктивне та обємно-планувальне рішення, санітарно-гігієнічні умови, пожежна безпека та інженерне обладнання відповідають будівельно-технічним вимогам ДБН, що діють на території України.

Встановлено також, що позивачка зверталася до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області з питання введення зазначеного житлового будинку в експлуатацію, одначе отримала відмову з посиланням на відсутність підстав прийняття в експлуатацію самочинного будівництва.

Права інших осіб при здійсненні позивачкою самочинного будівництва не порушені.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову, а тому приймає визнання відповідачем позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 206 ч. 4 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

визнання відповідачем позову прийняти.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на самочинно побудований житловий будинок № 36а, зазначений в плані згідно технічного паспорта від 30 червня 2017 року літерою А-ІІ з прибудовою «а» загальною площею 106.2 м2 (житлова площа 47,3 м2) та господарсько-побутові будівлі і споруди, а саме: сарай, зазначений в плані літерою «Б»; ворота, зазначені в плані під № 1 та огорожу, зазначену в плані під №№ 2,3, розташовані по вул. Старокиївська в смт. (тепер місто) Решетилівка Полтавської області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий :