Справа № 212/724/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі головуючого судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., за участі: представника скаржника ОСОБА_1, посадової особи, дії якої оскаржується - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу № 212/724/15-ц, 4-с/212/4/18 за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 на неправомірне закриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаною скаргою, в якій просила поновити строки на подання скарги на неправомірне закриття виконавчого провадження та визнати постанову державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 «Про повернення виконавчого документа стягувачу» від 26.05.2015 року по виконавчому провадженню та скасувати її.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 вказала, що вважає постанову державного виконавця незаконною, оскільки державний виконавець належним чином не провів жодних дій, які б дали результат у визначенні майна боржника та його реалізації на користь стягувача, не встановив, що боржник вільно пересувається до іншої країни у заробітках. Крім того, державний виконавець жодного разу не викликав боржника для відібрання письмових пояснень стосовно погашення боргу.

Представник скаржника ОСОБА_1 у суді вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у скарзі.

Державник виконавець ОСОБА_2 вимоги скарги не визнала, вказала, що вона діяла у відповідності з вимогами ЗУ «Про виконавче провадження», тому просила у задоволенні скарги відмовити.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно з пп. 9 п. 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 04 серпня 2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено заочне рішення, яким позов ОСОБА_3 про стягнення суми боргу - задоволено у повному обсязі, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто суму боргу за розпискою від 24.03.2014 року в сумі 264110 грн., суму процентів за період прострочення в розмірі 25445,02 грн., 3% річних в сумі 564,40 грн., витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн. та судовий збір в сумі 2901,19 грн. Рішення набрало законної сили, у звязку з чим 06.10.2015 року позивачу видано виконавчий лист.

Виконавчий лист № 2/212/1402 від 24.11.2015 року, виданий Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов до Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області 03.12.2015 року. Того ж дня, державним виконавцем у відповідності до вимог ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду до 26.01.2015 року, копії якої, були направлені сторонам виконавчого провадження для виконання та відома.

Як убачається з матеріалів виконавчого провадження, з метою забезпечення належного виконання рішення суду, державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та оголошено заборону на його відчуження.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було направлено запити до відповідних установ з метою перевірки майнового стану боржника.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником нерухоме майно не зареєстроване.

Згідно відповіді центрального серверу бази даних УДАІ ГУ МВС України, було встановлено, що у боржника відсутні транспортні засоби.

Згідно відповіді МДПІ та Пенсійного фонду України боржник перебуває в трудових відносинах з: Комунальна організація «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Саксаганському районні. В Пенсійному фонді на обліку, як особа, яка отримує пенсію не перебуває.

13.01.2016 року та 08.04.2016 року, з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем було здійснено виходи за адресою його мешкання, а саме: м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського, 71/4, але провести виконавчі дії не представилось можливим у зв'язку з відсутністю боржника вдома.

Державним виконавцем керуючись ст. ст. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, копії якої були направлені сторонам виконавчого провадження для виконання та відома.

10.02.2016 року державним виконавцем була винесена постанова про привід боржника та направлена до Жовтневого відділення поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській області.

22.03.2016 року державним виконавцем було направлено запит до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, щодо перебування ОСОБА_4 у шлюбі.

06.04.2016 року на адресу відділу надійшов рапорт з Жовтневого відділення поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській області, згідно якого вчинити привід боржника до Жовтневого відділу державної виконавчої служби не надалося можливим, у звязку з відсутністю боржника вдома.

20.04.2016 року державним виконавцем було направлено подання до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про тимчасове обмеження права виїзду за кордон боржника.

25.04.2016 року державним виконавцем було направлено подання до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про примусове проникнення до володіння боржника.

11.05.2016 року на адресу відділу надійшла ухвала з Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, якою подання про тимчасове обмеження права виїзду за кордон боржника - залишено без розгляду.

20.05.2016 року на адресу відділу надійшла ухвала з Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про відмову в задоволенні клопотання про примусове проникнення до володіння боржника.

01.09.2016 року з Жовтневого відділу реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області надійшла відповідь на запит від 22.03.2016 року, згідно якої боржник ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5.

10.11.2016 року та 18.01.2017 року, з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем було здійснено виходи за адресою його мешкання, а саме: м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського 71/4, але провести виконавчі дії не представилось можливим, у зв'язку з відсутністю боржника вдома.

06.02.2017 року на адресу відділу Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Саксаганському районні надійшла відповідь на постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, згідно якої боржник ОСОБА_4 звільнилася 21.12.2015 року.

26.05.2017 року, у відповідності до п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, копії якої були направлені сторонам виконавчого провадження для відома.

Станом на 24.07.2017 року виконавчий документ повторно на виконання до відділу не надходив.

За ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи згідно ЗУ «Про виконавче провадження», тому дії державного виконавця Толстової В.С. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу є обґрунтованими, а тому скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Суд не приймає до уваги доводи скарги щодо правомірності дій суддів при винесені ухвал, оскільки дані обставини є предметом перевірки при апеляційному оскарженні рішень суду.

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 на неправомірне закриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. Н. Борис