Єдиний унікальний номер 233/3608/16-ц Номер провадження 22-ц/775/92/2018
Головуючий у 1 інстанції: Малінов О.С. Єдиний унікальний номер 233/3608/16-ц
Суддя - доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/92/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Азевича В.Б., Новосьолової Г.Г.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області цивільну справу №233/3608/16-ц

за заявою керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах Правдівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, заінтересована особа: Управління Держгеокадастру у Костянтинівському районі про визнання спадщини відумерлою

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року керівник Костянтинівської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах Правдівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області із заявою про визнання відумерлою спадщиною земельних ділянок з кадастровими номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 загальною площею 5,57 га, розташованих на території Правдівської сільської ради Костянтинівського району, загальна грошова вартість яких складає 183 540, 14 грн., наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та передання їх територіальній громаді Правдівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області.

В обґрунтування заяви посилався на те, що вказані земельні ділянки були передані ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_3, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла. У встановлений законом термін спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто не прийняв.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 серпня 2016 року заяву задоволено, визнано відумерлою спадщину у вигляді земельних ділянок з кадастровими номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 загальною площею 5,57 га, розташованих на території Правдівської сільської ради Костянтинівського району, загальна грошова вартість яких складає 183 540, 14 грн., наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року та передано вказані земельні ділянки у власність територіальній громаді Правдівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка не приймала участь у справі, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті справи. Посилається на те, що вона є дочкою померлої та її єдиною спадкоємицею, після смерті матері вона фактично прийняла спадщину, користувалась належним матері будинком у АДРЕСА_2 та земельними ділянками. Останнім часом мати проживала з нею за місцем її проживання у АДРЕСА_1.. 16 грудня 2016 року вона звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері та отримала рішення, яке набрало законної сили 04.05.2017 року, про надання додаткового строку у два місяці. Після звернення до нотаріальної контори їй стало відомо про наявність оскаржуваного рішення. Їй достовірно відомо, що у сільській раді були відомості про неї, як спадкоємця, оскільки вона постійно наглядала за будинком матері, поховала її та отримала допомогу на поховання.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Лендьєл С.М. підтримувала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні. ОСОБА_4, представники заявника та заінтересованої особи в засідання апеляційного суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень - судових повісток (а.с.67, 68, 72, 73).

Згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню із залишенням заяви без розгляду з наступних підстав.

Судом першої інстанції визнано встановленим, що земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 загальною площею 5,57 га, розташовані на території Правдівської сільської ради Костянтинівського району за життя належали ОСОБА_2 на підставі Державного акту про право власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Костянтинівським райвідділом земельних ресурсів 07 липня 2004 року на підставі розпорядження голови Костянтинівської райдержадміністрації від 05.07.2004 року №352 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за НОМЕР_4. Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №8 від 10 червня 2016 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Із інформаційної довідки із спадкового реєстру від 22.06.2016 року встановлено, що спадкової справи після смерті ОСОБА_2 немає. Згідно з інформацією, наданою Правдівською сільською радою Костянтинівського району від 19 липня 2016 року за № 640, на момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована одна.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції керувався вимогами статті 1277 ЦК України і виходив з того, що спадкоємці не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2, тому є підстави для визнання спадщини відумерлою.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки останній дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Положеннями ст.ст. 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1-3 статті 1277 ЦК України в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

На час розгляду справи судом першої інстанції розгляд справ про визнання спадщини відумерлою регулювався главою 9 розділу ІV (окреме провадження) ЦПК України (в редакції до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII).

Згідно ст. 274 ЦПК України (в редакції до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яка діяла на час постановлення оскаржуваного рішення) заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених ЦК України, подається до суду органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Частиною першою статті 275 ЦПК (в редакції до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яка діяла на час постановлення оскаржуваного рішення) передбачено, що у заяві про визнання спадщини відумерлою повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до ст. 277 ЦПК України (в редакції до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яка діяла на час постановлення оскаржуваного рішення) справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов'язковою участю заявника та з обов'язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.

Склад заінтересованих осіб визначає суд, такими заінтересованими особами можуть бути спадкоємці, що відмовилися від спадщини, особи, що не прийняли спадщину в силу різних причин та інші особи. Суддя зобов'язаний повідомити останніх про час і місце судового засідання.

Згідно з ч.1 ст. 235 ЦПК України (в редакції до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яка діяла на час постановлення оскаржуваного рішення) під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що керівник Костянтинівської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах Правдівської сільської ради із заявою про визнання спадщини відумерлою в порядку статей 274, 278 ЦПК (в редакції до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яка діяла на час постановлення оскаржуваного рішення), тобто в окремому провадженні. При цьому в прохальній частині заяви прокурор, крім визнання спадщини відумерлою, також просив визнати за територіальною громадою Правдівської сільської ради право власності на земельну ділянку.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву прокурора і, зокрема, передаючи земельну ділянку у власність територіальної громади Правдівської сільської ради, не зважив на те, що у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитися вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади, оскільки відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК суд лише визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування у передбачених законом випадках.

Суд прийшов до висновку про те, що понад один рік після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадщина, яка відкрилась після її смерті, ніким не прийнята, тому визнав спадщину відумерлою передав її у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

На підтвердження доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 надала копію рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 04 травня 2017 року, та яким їй було визначено додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а. с. 37).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 10.06.2016 року, що був доданий до заяви прокурора вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, місце смерті смт. Новогродівське м. Дзержинськ, Донецької області, відомості про заявника: ОСОБА_1, адреса якої: АДРЕСА_1, видана довідка для отримання допомоги на поховання.

Суд першої інстанції не з'ясував фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, належним чином не перевірив чи є спадкоємці за заповітом і за законом після смерті ОСОБА_2, або особи, які вчинили будь-які дії для прийняття спадщини і, відповідно, не вирішив питання про залучення до участі у справі заінтересованих осіб.

Згідно з ч.6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Апеляційний суд вважає, що існує спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, тому рішення суду підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 серпня 2016 року скасувати.

Заяву керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах Правдівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, заінтересована особа: Управління Держгеокадастру у Костянтинівському районі про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складений до 28 січня 2018 року.

Головуючий: Н.С. Краснощокова

Судді: В.Б. Азевича

Г.Г. Новосьолова

Повний текст постанови складений 25 січня 2018 року.

Головуючий: Н.С. Краснощокова