Провадження №22-ц/772/181/2018
№22-ц/772/192/2018
№22-ц/772/193/2018
Головуючий у суді першої інстанції Слісарчук О. М.
Доповідач :Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 рокуСправа № 141/301/16-цм. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Копаничук С.Г., секретар - Агеєва Г.В., за участі: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 21 липня 2016 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Круглика В.В. у смт. Оратів (час ухвалення та дата складення повного тексту невідома), за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову,

ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Слісарчука О.М. у смт. Оратів (час ухвалення та дата складення повного тексту невідома), за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову,

ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року постановлену під головуванням судді Слісарчука О.М. у смт. Оратів о 10:56 (дата складення повного тексту невідома), за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 на дії старшого державного виконавця Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Тимчука В'ячеслава Петровича

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та витребовування майна з чужого незаконного володіння,

встановила:

У жовтні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до Калинівського районного суду Вінницької області із позовом про розірвання шлюбу, відібрання дитини та визнання права спільної сумісної власності на майно.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від січня 2016 року роз'єднано позовні вимоги ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та про відібрання і повернення дитини та визнання права спільної сумісної власності на майно.

Ухвалою від 25 січня 2016 року справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відібрання і повернення дитини та визнання права спільної сумісної власності на майно передано на розгляд до Оратівського районного суду Вінницької області.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2016 року прийнято цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відібрання і повернення дитини та визнання права спільної сумісної власності на майно до провадження Оратівського районного суду Вінницької області.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 03 березня 2016 року роз'єднано позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності на майно та про відібрання і повернення дитини.

21 липня 2016 року ОСОБА_5 подала заяву про зміну предмету позову та просила: визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №0542/2016/13 від 06.01.2016 року, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - автомобіля Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_1, сірого кольору, кузов НОМЕР_2 та просила витребувати у ОСОБА_2 вказаний автомобіль та передати його ОСОБА_5

У вказаній заяві також як співвідповідача ОСОБА_5 вказала ОСОБА_2

В цей же день, ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на спірний автомобіль та забезпечити його доставку та зберігання на спеціальний майданчик або стоянку для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_5 стало відомо, що ОСОБА_3 без згоди позивача, на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №0542/2016/13 від 16 січня 2016 року, продав спільний автомобіль ОСОБА_2, який в свою чергу може відчужити спільний автомобіль, що може унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 21 липня 2016 року заяву задоволено. Забезпечено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності, шляхом накладення арешту на спірний автомобіль - Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_1.

18 квітня 2017 року ОСОБА_5 подала до суду клопотання про забезпечення доказу, в якій просила оголосити розшук (в тому числі з включенням до системи «Рубіж») цього ж автомобіля, та забезпечити його доставку та зберігання на спеціальному майданчику або стоянці, для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Клопотання мотивувала тим, що зі слів ОСОБА_2 стало відомо, що спірний автомобіль, який ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3, він продав на запчастини за 38400 грн., особі паспортні дані та місце проживання якої йому не відомо. Однак, у декларації про майновий стан зазначив про вказаний автомобіль.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_5 вважає, що спірне авто не вибуло із власності ОСОБА_2

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року заяву задоволено. Оголошено розшук (в тому числі з включенням до системи відеоконтролю «Рубіж») вказаного автомобіля та забезпечено його доставку (затримання) на спеціальному майданчику або стоянці для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

18 серпня 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просила визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Оратівського районного відділу ДВС ГУЮ у Вінницькій області щодо повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, та просила зобов'язати державного виконавця розпочати примусове виконання ухвали Оратівського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року в порядку передбаченому законом.

Скаргу мотивовано тим, відповідно до повідомлення старшого державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, складеного 12 липня 2017 року, ОСОБА_5 не надано підтвердження сплати авансового внеску, тому, керуючись п. 8 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається без прийняття до виконання.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року скаргу задоволено. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Оратівського районного відділу ДВС ГУЮ у Вінницькій області Тимчука В. П., щодо повернення ухвали від 18.04.2017 року Оратівському районного суду Вінницької області без прийняття до виконання. Зобов'язано державного виконавця Тимчука В.П. розпочати примусове виконання ухвали Оратівського районного суду від 18.04.2017 року.

ОСОБА_2, який є відповідачем у справі, дізнавшись про наявність всіх вищезазначених ухвал Оратівського районного суду Вінницької області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати всі вказані вище ухвали, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що вказані ухвали порушують його право власності, так як ОСОБА_2 є добросовісним набувачем спірного автомобіля на підставі письмового договору, укладеного 06 січня 2016 року між ним та його мамою - ОСОБА_8. Крім того вважає, що при розірвані шлюбу, ОСОБА_5 не заявляла вимог про поділ майна, оскільки, такого майна у подружжя не було. Ухвала, якою спірний автомобіль оголошено у розшук постановлена до зміни предмету позову. Також, на думку апелянта оскаржувані ухвали перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву від 21.07.2016 року про накладення арешту на спірний автомобіль, суд першої інстанції в ухвалі від 21 липня 2016 року вказав, що між сторонами існує спір з приводу поділу спільного майна подружжя, а саме автомобіля Opel Vivaro, а тому позов слід забезпечити шляхом накладення арешту на цей автомобіль, оскільки невжиття таких заходів може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

З даною мотивацією повністю погодитись не можна, оскільки ухвала суду була постановлена після подачі заяви позивача про зміну предмету позову, в якій йде мова не про поділ майна подружжя, а про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного автомобіля, як майна, яке є спільною сумісною власністю, і про витребування даного автомобіля у ОСОБА_2. Тобто існує спір не про поділ майна подружжя, а про майно, яке відчужене без обов'язкової згоди одного з подружжя на те.

Однак, за результатами дослідження матеріалів справи, колегія судів прийшла до висновку, що дана ухвала повинна бути залишена без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, у редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

В провадженні Оратівського районного суду Вінницької області перебуває справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, який являється колишнім чоловіком позивача, та до ОСОБА_2, який, зі слів позивача, придбав спірний автомобіль у ОСОБА_3, і даний автомобіль був відчужений під час перебування подружжя у шлюбі і був відчужений без згоди ОСОБА_5

Однією із вимог позову ОСОБА_5 є витребування спірного автомобіля у ОСОБА_2.

В судовому засіданні, ОСОБА_2 повідомив, що даний автомобіль має намір відчужити в цілому або запасними частинами.

Отже, в даному випадку існує спір між сторонами з приводу вказаного автомобіля і є реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову. Враховуючи вимоги позову, колегія суддів вважає, що вид забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_5 є співмірним з вимогами позову.

Колегія суддів вважає, що ухвалу суду про забезпечення позову від 21 липня 2016 року слід залишити без змін, оскільки наявність такої ухвали дійсно забезпечить позов ОСОБА_5, а підстав, передбачених статтями 375-380 ЦПК України (в новій редакції), для її скасування не має.

Колегія суддів вважає, що ухвала Оратівського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року, якою забезпечено цей же позов шляхом оголошення в розшук спірного автомобіля та зберігання його на спецмайданчику підлягає скасуванню з наступних підстав.

Оголошуючи розшук спірного автомобіля, суд першої інстанції дійшов до такого ж висновку, що і при розгляді зави від 21 липня 2016 року про забезпечення позову - наявність спору з приводу розподілу спільного майна подружжя та існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову, а вид забезпечення позову є співмірним з вимогами позовної заяви.

Заявник ОСОБА_5, подаючи заяву про оголошення в розшук спірного автомобіля, вказала у ній, що оголосити в розшук спірний автомобіль необхідно для підтвердження наявності спірного майна та встановлення його місця знаходження, але ніяк не для забезпечення її позову.

Колегія суддів звертає увагу, що в мотивувальній частині заяви, ОСОБА_5 керується статтею 133 ЦПК України - забезпечення доказів у справі, але ставлячи вимоги про оголошення в розшук спірного автомобіля, заявник помилково керувався статтями, які регламентують заходи забезпечення позову (ст. 151, 152 ЦПК України).

Отже, ОСОБА_5 просячи у заяві оголосити спірний автомобіль у розшук, бажала таким чином забезпечити доказ у справі, а не повторно забезпечити позов.

Суд першої інстанції, вийшов за межі вимог заяви ОСОБА_5 і розглянув її заяву в порядку, передбаченому для розгляду заяв про забезпечення позову, хоча повинен був керуватись статтями 133-135 ЦПК України.

Враховуючи вказане, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції від 18 квітня 2017 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Враховуючи незаконність ухвали суду першої інстанції від 18 квітня 2017 року про забезпечення позову, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасування ухвали цього ж суду від 14 вересня 2017 року, постановленої при розгляді скарги на дії державного виконавця Оратівського районного відділу ДВС, який виніс постанову про повернення ухвали суду від 18 квітня 2017 року без прийняття до виконання.

Отже, колегія суддів прийшла до загального висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, так як, з підстав зазначених вище, лише одна ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а саме ухвала суду від 21 липня 2016 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль, а решта оскаржуваних ухвал підлягають скасуванню як незаконні.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в частині оскарження ухвал Оратівського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року від 14 вересня 2017 року.

Судовий збір за подання апеляційної скарги в частині оскарження ухвали Оратівського районного суду Вінницької області від 21 липня 2016 року слід залишити за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 21 липня 2016 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року про забезпечення позову - скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову, шляхом оголошення розшуку автомобіля Opel Vivaro.

Ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 на дії старшого державного виконавця Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Тимчука В'ячеслава Петровича.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 640 грн.

Постанова апеляційного суду, в частині розгляду скарги на ухвалу від 21 липня 2016 року про забезпечення позову та на ухвалу від 14 вересня 2017 року, набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду.

Постанова апеляційного суду в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову, шляхом оголошення розшуку автомобіля Opel Vivaro набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст буде виготовлено через п'ять днів.

Головуючий: /підпис/ Сало Т.Б.

Судді: /підпис/ Ковальчук О.В.

/підпис/ Копаничук С.Г.

Згідно з оригіналом

Суддя: Сало Т.Б.