Справа № 214/6956/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 лютого 2018 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Євтушенка О.І.,
секретар судового засідання - Бєлікова О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 214/6956/17
за позовною заявою ОСОБА_1
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3,
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 29.11.2017 року, в якій просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Пред'явлені вимоги мотивовано тим, що позивач є власником 2/3 частин квартири АДРЕСА_1, а власником інших 1/3 частин квартири є її донька - ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3). В квартирі значиться зареєстрованим місце проживання доньки ОСОБА_3, онука ОСОБА_4, та колишнього зятя - ОСОБА_2. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №214/440/16-ц від 03.03.2016 року шлюб між її донькою та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу в травні 2016 року відповідач добровільно зібрав свої речі та виїхав з квартири, обравши собі інше місце проживання, де не проживає й дотепер. Дійсне його місцезнаходження позивачеві невідоме, жодних контактів з ним ні вона, ні члени її сім'ї з ним не підтримують. Перешкод у користуванні житловим приміщеннями ніхто з позивачів йому не чинив, будь-яких заяв щодо збереження за ним житла у зв'язку з відсутністю з поважних причин він не подавав. Оскільки зняти з реєстраційного обліку місце проживання ОСОБА_2 в досудовому порядку вона не має можливості, в той час як реєстрація відповідача обмежує її права як співвласника та змушує нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за нього, що створює для неї відповідні незручності, тому за захистом своїх прав та інтересів позивач звернулась до суду.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-
ОСОБА_1 є власником 2/3 частин квартири АДРЕСА_1, які належать їй на підставі договору дарування від 24.10.2006 року та свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_3 від 13.08.1999 року (а.с.4, 5). Інші 1/3 частини квартири на праві власності належать ОСОБА_3 згідно вказаного свідоцтва, з урахування договору про поділ квартири від 21.09.2006 року (а.с.6).
Як вказувала позивач, що підтверджується довідкою №31 від 21.11.2017 року КОМ ДІС «НОВА-КОМ» (а.с.9), в зазначеному житловому приміщенні значиться зареєстрованим місце проживання ОСОБА_3 (донька), ОСОБА_4 (онук) та ОСОБА_2 (інші).
При цьому, дослідженням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 - третя особа по справі та відповідач ОСОБА_2 перебували в шлюбі, зареєстрованому 21.07.2006 року Саксаганським відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, який розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.03.2016 року, яке набрала законної сили 15.03.2016 року (а.с.8).
Відповідно до акту від 17.10.2017 року, засвідченого ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.7) з 22.05.2016 року ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1.
Визначаючи характер спірних правовідносин, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між власником житла та колишнім членом її сім'ї (родичем непрямої лінії споріднення), у зв'язку з чим регулюються ст.405 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З аналізу положень ст.ст.391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, на чому також акцентує увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду кримінальних і цивільних справ в п.п.33,34 Постанови №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».
Згідно з ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла в силу наявності особистого сервітуту мають право користування цим житлом відповідно до закону. Натомість, як слідує з положень ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки відповідач в належному позивачеві житлі не проживає з 22.05.2016 року, добровільно обравши собі інше постійне місце проживання після припинення шлюбних стосунків із ОСОБА_3, перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинив, в той час як реєстрація місця проживання відповідача створює позивачеві перешкоди в користуванні належною їй власністю, обмежуючи майнові права ОСОБА_1, яка вимушена сплачувати за відповідача додатково комунальні послуги, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред'явлених нею вимог негаторного позову та необхідність їх задоволення із визнанням ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, п.35 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 640 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 279, 280-284, 287, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для пред'явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» в частині стягнення судових витрат.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач та третя особа мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_2, РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення суду складено та підписано 06.02.2018 року.

Суддя О.І. Євтушенко