справа №176/2116/17
провадження №2/176/163/18
РІШЕННЯ

Іменем України

09 січня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.,

за участю секретаря Яценко М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 і зареєстрований 12 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №261.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 17 липня 2017 року подружні відносини між ними припинені. Під час спільного проживання між ними виникали постійні сварки, свідком яких нерідко ставала неповнолітня донька. Вони мають різні погляди на сімейне життя, ведення господарства, розподілу та використання сімейного бюджету. На розірванні шлюбу наполягає, примирення не бажає, оскільки родина розпалася остаточно.

Позивач, як і відповідач, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з'явились. При цьому, сторонами подані до суду заяви, де вони просять розгляд здійснювати за їх відсутності, одночасно ОСОБА_1 підтримує позовні вимоги, ОСОБА_2 визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити під час підготовчого судового засідання.

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини.

Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 12 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №261. При цьому, дошлюбне прізвище відповідача «ОСОБА_2» (а.с.8).

При цьому, сторони являються батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Однак, у зв'язку із різними поглядами на сімейне життя, що призводило до постійних сварок, подружні відносини між сторонами припинені у липні 2017 року.

За таких обставин, позивач вважає їх із відповідачем подальше спільне життя неможливим, нарозірванні шлюбу наполягає.

При цьому, відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу.

За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, а відтак позов необхідно задовольнити.

Судові витрати, відповідно ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 141, 206, 263-265, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб зареєстрований 12 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №261 розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище - ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки міста Жовті Води, Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця міста Жовті Води, Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 понесені судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська