Справа № 307/2985/17
Провадження № 2/307/354/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житлом.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житлом. Свої позовні вимоги обґрунтовує посилаючись на те, що у відповідності до договору дарування житлового будинку від 21 травня 2010 року, що зареєстрований в реєстрі за № 280 приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, вона являється власником земельної ділянки площею 0,2106 га, яка знаходиться за адресою с. Діброва, по вулиці Енгельса, 19, Тячівського району Закарпатської області. Відповідно до документації, виданої Тячівським районним підприємством технічної інвентаризації, а зокрема згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Тячівським районним підприємством технічної інвентаризації власником домоволодіння в с. Діброва, по вулиці Енгельса, 19, Тячівського району Закарпатської області є вона. На момент подання позовної заяви до суду, відповідач ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку з 2016 року, про що свідчить повторна довідка виконкомом Нижньоапшанської сільської ради від 30.10.2017 року №2675. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Її звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням - є однією із форм захисту власником своїх прав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. З огляду на наведені нижче обставини вважаю, що своїми діями відповідач порушує мої майнові і житлові права, оскільки згаданий вище стан речей заважає вільно володіти, розпоряджатися і користуватися належним мені - будинком. Факт непроживання відповідача по справі за спірною адресою понад шести місяців без поважних причин підтверджується документами, доданими до позовної заяви. Тому просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою с. Діброва, вул. Енгельса, № 19.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с. Діброва, вул. Енгельса, № 19 є приватною власністю позивача ОСОБА_1, що підтверджується: договором дарування укладеного 21.05.2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 590, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 з 2016 року не проживає та не користується в с. Нижня Апша, вул. Енгельса, 19, що стверджується довідкою Нижньоапшанської сільської ради № 2675 від 30.10.2017 р.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку) , квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати , дарувати, заповідати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.. ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння , користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які несу перечать закону.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

А у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть

Отже, виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку, що оскільки будинок в с. Діброва, вул. Енгельса, № 19 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 відповідач немає жодних правових підстав на проживання у ньому і вказаний будинок не може вважатися його місцем проживання, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 223, ч. 2 ст. 247 ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст. 150 Житлового кодексу громадяни, ст.. ч.1 ст. 316 ст. 317 ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_5 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою с.Діброва, вул. Енгельса, № 19.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3. Закарпатської області.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4. Закарпатської області

Повний текст судового рішення складено 30.01.2018 р.

Суддя: В.В.Чопик.