Провадження №2/592/5846/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який підтримала у заяві про розгляд справи без її участі, та вимоги мотивує тим, що 15.03.2018року наказом ТОВ «МАШ-СЕРВІС» від 14.03.2018року її- ОСОБА_1було звільнено з роботи по переводу до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», за п. 5 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. При звільненні, внаслідок відсутності грошових коштів, відповідач не виплатив позивачу заборгованості по заробітній платі. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою суду від 16.11.2018року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 15.03.2018року перебувалау трудових відносинах з ТОВ «МАШ-СЕРВІС», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6-7).

Наказом ТОВ «МАШ-СЕРВІС» від 14.03.2018року ОСОБА_1було звільнено з роботи по переводу до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», за п. 5 ст. 36 КЗпП України (а.с.7).

При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, яка станом на 14.03.2018року становила 11838 грн. 02 коп., що підтверджується розрахунковим листом Товариства за березень 2018 року (а.с.8), сума заборгованості не була виплачена до цього часу.

Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються КЗпП України.

Згідно ст. ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обов'язок виплачувати працівнику заробітну плату.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Як вбачається з виписки по банківському рахунку ОСОБА_1, ТОВ «МАШ-СЕРВІС» здійснило наступні виплати заробітної плати позивачу: 23.10.2018 року в розмірі 1349,00грн.

За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої заробітної плати (за вирахуванням податків) в розмірі 10489 грн. 02коп. (11838,02 грн. - 1349,00 грн. = 10489,02 грн.).

Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності.

Зазначену правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду України № 6-64 цс13 від 03.07.2013 р., та № 6-76цс14 від 02.07.2014 р., які відповідно до ст. 417 ЦПК України є обов'язковими для судів.

Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується у випадках, крім іншого, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи з середньої заробітної плати.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Розділу 3 вказаного Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 8 Порядку, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з Індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу, розмір заробітку ОСОБА_1, з якого сплачено єдиний внесок ТОВ «МАШ-СЕРВІС», становить: за січень 2018 року - 3728,70 грн., за лютий2018 року - 3800,38 грн., що в сумі складає 7529,08грн.

Таким чином, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1, становить 183 грн. 63 коп. (7529,08 грн. : 41 роб.дн. = 183,63грн.).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була звільнена 15.03.2018 року, а розрахунок з ним не було проведено, за таких обставин, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 29931 грн. 69 коп.за період з 15.03.2018р. по 20.12.2018р., що складає 163робочих дні, при середньоденній заробітній платі позивача 183,63грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої заробітної плати, за вирахуванням податків, в розмірі 10489 грн. 02коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 29931 грн. 69 коп., без урахування податків, зборів, обов'язкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його отримання через Ковпаківський районний суд м. Суми до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко