Справа 688/917/18
№ 2/688/481/18
Рішення

Іменем України

18 травня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилової Н.К.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

03 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 01.05.1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя не склалось через діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю, ведення спільного господарства, подружню вірність, різні характери та світогляд, у звязку з чим у сімї постійно виникають конфлікти та сварки, свідками яких є діти. Разом як сімя вже більше як пів року не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідач проживає окремо у своєї матері в с.Ленківці Шепетівського району. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові та поваги, а тому просить суд шлюб між ними розірвати.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, подала заяву розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила строк на примирення не надавати, оскільки з липня 2017 року разом як сімя не проживають.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, вказав, що з 26.06.2017 року разом як сімя не проживають, подружніх стосунків не підтримують.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зясувавши думки сторін, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Як встановлено в суді, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружились 01 травня 1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №1. Прізвище після одруження: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БВ № 015603, виданим 01 травня 1999 року Чотирбоківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області.

Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сімя з липня 2017 року не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного.

Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, конфлікти і сварки між сторонами, в тому числі і в присутності неповнолітніх дітей, можуть негативно відобразитись на їх вихованні. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 01 травня 1999 року Чотирбоківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 1 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Козачук