Провадження № 2/161/869/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Черняка В.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свій позов мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 жовтня 2012 року. На даний час шлюб розірвано на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 квітня 2017 року. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що з відповідачем не проживають разом на протязі двох років. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Хоча офіційно не працевлаштований, однак має неофіційний дохід, працюючи за кордоном. Вважає, що відповідач має можливість та зобов'язаний сплачувати на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі.

Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ним повноліття.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи, просила позов задовольнити.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У письмовому відзиві позовні вимоги визнав частково в сумі 1 000, 00 грн. Зазначив, що заявлена позивачем до стягнення сума є необґрунтовано великою, враховуючи його матеріальне становище.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 квітня 2017 року у справі № 159/790/17 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6).

Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не проживає разом з дитиною, матеріальну допомогу на її утримання не надає, отже він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дитиною.

Таким чином, позовні вимоги стосовно присудження на користь позивача аліментів є обґрунтованими та суд їх задовольняє.

Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що батько дитини є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених йому щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду надано не було, інших осіб на його утриманні немає.

В сукупності оцінених судом доказів є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та зобов'язаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати її.

У зв'язку з наведеним суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує те, що він офіційно не працевлаштований, матеріальне становище матері дитини, а також ту обставину, що дитина проживає з матір'ю, яка здійснює її виховання та догляд.

При цьому, суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов'язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною.

За таких обставин, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі на підставі статті 184 Сімейного кодексу України, положеннями якої передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При цьому у частині другій статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому, на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 141, 241 - 246, 255, 295, 430 ЦПК України, статтями 180, 181 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 000 (одну тисячу) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 08 грудня 2017 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.01.2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Черняк В.В.