РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

15 січня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О. В.

за відсутністю учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

03 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.04.2007 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №36.

В обґрунтування позову зазначив, що починаючи з 1 вересня 2017 року їхні шлюбні відносини з відповідачкою повністю припинені. Вони не ведуть спільне господарство, стосунки між ними не складаються, проживають окремо.

Примирення між ними не є можливим, тому подальше збереження шлюбу стало недоцільним та суперечить інтересам сторін.

Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю.

Спору про розділ майна та місце проживання дитини між ними немає.

Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 повторно не з'явилася на судовий розгляд, причини повторної неявки суду не повідомила, будь-яких заяв не подавала.

Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України 2017 року (чинний з 15.12.2017 року), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачки, яка повідомлялася про дату, час і місце судового засідання у порядку, визначеному ЦПК України, будь-яких заяв, у тому числі відзиву, не подавала, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував позивач.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно свідоцтву про шлюб Серія НОМЕР_2 та копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.04.2007 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а. с. 11, 12, 24).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зі змісту позовної заяви, проти якої не подала заперечень відповідачка, вбачається, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідачки, спору про поділ майна чи про місце проживання дитини між сторонами немає.

Враховуючи, що: позивач ОСОБА_1 у заяві наполягав на розірванні шлюбу; відповідачка ОСОБА_2 відзив проти позовної заяви не надала, чим виявила байдуже ставлення до збереження сім'ї; подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки належить стягнути на користь позивача 640 грн. 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. (а. с. 1).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1), зареєстрований 27 квітня 2007 року (актовий запис №36) Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідачки, яка може бути нею подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідачка, якій повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення їй повного заочного рішення суду.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 15.01.2018 року.

Головуючий: