Золотоніський міськрайоний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3164/18

номер провадження 2/695/1381/18

21 грудня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району, про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2018 року померла баба позивача ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на майно до складу якої, серед іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: пров. Пушкіна, 6, с. Піщане Золотоніського району Черкаської області.

Позивач виявила намір належним чином прийняти спадкове майно після смерті своєї баби, а діти померлої ОСОБА_3: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились від спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви.

Однак позивач не може оформити своє право на вказаний будинок, так як відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. За цих підстав нотаріус, постановою від 27.09.2018 року, відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а тому остання була змушена звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

У судове засідання позивач не зявилась, направивши до суду заяву, згідно з якою розгляд справи просила проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 325573 від 26.02.2018 року) ОСОБА_3 померла 25.02.2018 року, про що зроблено відповідний актовий запис №5.

Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до свідоцтва про народження (серії ЯЯ №719542 від 08.10.1984 року) ОСОБА_5 народилася 14.08.1951 року, а її матірю зазначена ОСОБА_3. В подальшому ОСОБА_5 змінила своє прізвище на ОСОБА_6 в наслідок укладення шлюбу, що стверджується відповідним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №8 від 19.09.2018 року.

Згідно із свідоцтвом про народження (серії ІІІ-БК №279192 від 28.04.1978 року) ОСОБА_6 народилась 12.03.1978 року, а її матірю зазначена ОСОБА_7. В подальшому ОСОБА_6 змінила своє прізвище на ОСОБА_1 внаслідок укладення шлюбу, що стверджується відповідним свідоцтвом про одруження (серії І-БК №170967 від 09.02.2002 року).

Таким чином судом встановлено, що позивач по справі є онукою спадкодавця та має право на спадкування за законом в порядку черговості визначеної чинним законодавством.

Відповідно до листа Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 17.11.2018 року №1158/01-16 після смерті ОСОБА_3 заведена 23.03.2018 року спадкова справа за №61/2018. Підставою для її заведення були заяви від сина померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_7, які відмовилися від прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.09.2018 року районною державною нотаріальною конторою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по пров. Пушкіна, 6, с. Піщане Золотоніського району Черкаської області, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на дане майно.

Згідно з довідкою, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району №989 від 25.09.2018 року, згідно запису погосподарської книги № 12, особовий рахунок №905 житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: пров. Пушкіна, 6, с. Піщане, числиться за ОСОБА_3. Будинок побудований в 1969 році.

Суд бере до уваги, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію обєктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності.

На виконання постанови ОСОБА_7 Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Так із вказаної довідки виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради за вих. №989 від 25.09.2018 року вбачається, що будинок був побудований у 1969 році.

Оскільки сам будинок був побудований в 1969 році, а в сільській раді наявний відповідний запис в погосподарській книзі про власника вказаного будинку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 за життя належав на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою Черкаська область, Золотоніський р-н, пров. Пушкіна, 6, с. Піщане, хоча за життя вона і не отримала відповідного свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з повідомлення Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 17.11.2018 року №1158/01-16 після смерті ОСОБА_3 позивач є єдиним спадкоємцем хто прийняв спадщину та 24.10.2018 року на її імя видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, а оскільки оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому, враховуючи наявність законних підстав, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та

ст.,ст. 76, 264, 265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району, про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: пров. Пушкіна, 6, с. Піщане Золотоніського району Черкаської області, за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої 25.02.20148 року її баби ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: Середа Л.В.