АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 677/2008/16-ц
Проваджння № 22-ц/792/188/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визначення додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 1 грудня 2017 року,

встановила:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

ОСОБА_1 зазначила, що 30 квітня 2005 року померла її двоюрідна тітка, ОСОБА_5, внаслідок чого відкрилася спадщина на дві земельні ділянки площею 2,25 га та 1,18 га, розташовані на території Веселівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач має право на цю спадщину як спадкоємець за законом пятої черги, разом із тим, документи, які підтверджують її родинні відносини з ОСОБА_5, не збереглися. ОСОБА_4 також є спадкоємцем ОСОБА_5, оскільки судовим рішенням встановлено факт їх спільного проживання однією сімєю. Після смерті ОСОБА_5 позивач хворіла та не змогла звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк. У грудні 2016 року вона подала до нотаріальної контори заяву про оформлення спадщини, однак нотаріус відмовила їй у цьому через непідтвердження родинний відносин із спадкодавцем і сплив строку для прийняття спадщини.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд встановити факт, що ОСОБА_5 є двоюрідною сестрою її батька, ОСОБА_6, який помер 11 жовтня 2001 року, та визначити додатковий строк тривалістю 2 місяця для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 1 грудня 2017 року в позові відмовлено.

Суд виходив з того, що родинні відносини ОСОБА_1 і ОСОБА_5 не доведені, внаслідок чого позивач не відноситься до спадкоємців останньої, а підстави для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що суд не дав належної оцінки дослідженим доказам і помилково дійшов висновку про необґрунтованість її позову.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_6, який помер 11 жовтня 2001 року. Батьком останнього є ОСОБА_7, який мав сестру ОСОБА_8.

30 квітня 2005 року померла ОСОБА_9, яка з 1998 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ОСОБА_4 однією сімєю. До складу спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_5, увійшли дві земельні ділянки площею 2,25 га та 1,18 га, розташовані на території Веселівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_5, однак нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії.

Зазначені обставини визнані сторонами, встановлені судовими рішеннями та підтверджуються письмовими доказами у справі.

Статтями 1216, 1217 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 1264, ч. 1 ст. 1265 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. У пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи в суді першої інстанції) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять обєктивних доказів про те, що ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_8. Також відсутні докази, що остання і ОСОБА_10 є однією і тією ж особою.

Показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, довідки Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 22 серпня 2016 року № 52 і від 29 листопада 2017 року № 487 (а.с. 12, 52, 122-123), картки погосподарського обліку (а.с. 18-20), подвірна книга (а.с. 91-94) достовірно не підтверджують ці факти, внаслідок чого місцевий суд не взяв до уваги названі докази.

Давши належну оцінку дослідженим доказам, суд першої правомірно виходив з того, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 1 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 січня 2018 року.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_13

Судді: /підпис/ ОСОБА_14

/підпис/ ОСОБА_15

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_16

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 39