Справа №490/1536/18 10.04.2018
Провадження №22-ц/784/558/18
Провадження № 22ц/784/558/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Миколаїв

Справа № 490/1536/18

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.

із секретарем - Лептугою С.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

Управління комунального майна Миколаївської міської ради

про визнання приватизації недійсною

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва постановлену суддею Чулуп О.С. 3 березня 2018 року в приміщенні цього ж суду,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління комунального майна Миколаївської міської ради про визнання приватизації недійсною.

2 березня 2018 року позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, заборонивши здійснення будь-яких угод, пов'язаних з її відчуженням до розгляду справи по суті, посилаючись на те, що існує реальна загроза істотно ускладнити ефективний захист та поновлення його порушених прав та інтересів.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 березня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу судді першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів - ОСОБА_4, посилаючись на те, що звертаючись до суду про забезпечення позову позивач фактично намагається позбавити відповідачів їх законного права власності на майно, просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а ухвалу - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суддя виходив з того, що належним чином обґрунтованих доводів та доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення позивачем не надано.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Так, частиною 1 статті 149 ЦПК передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Положеннями статті 150 ЦПК встановлено види забезпечення позову, серед яких значиться й накладення арешту на майно.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду (частина 2 статті 149 ЦПК).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

З матеріалів справи вбачається, що 28 лютого 2018 року ОСОБА_1. звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, Управління комунального майна Миколаївської міської ради про визнання приватизації квартири АДРЕСА_1 недійсною.

Позивач просив накласти арешт на вказану квартиру, посилаючись на те, що відповідачі на даний час є власниками спірної квартири, а тому не обмежені у відчуженні квартири іншій особі, тоді як предметом спору є захист права позивача на проживання та приватизації спірної квартири.

Отже, зі змісту позовних вимог вбачається, що спір між сторонами є реальним та носить матеріальний характер, власниками спірної квартири є відповідачі.

Наведені обставини вказують на можливу загрозу істотного ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що відповідно до частини 2 статті 149 ЦК є підставою для забезпечення позову.

Спосіб забезпечення позову відповідає вимогам наведених процесуальних норм, є співмірним заявленим позовним вимогам та не порушує права інших учасників процесу.

Проте, відмовляючи у забезпеченні позову, суддя не звернув належної уваги на зазначені обставини та норми процесуального права та дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не наведено належним чином обґрунтованих доводів та доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення позивачем.

За такого, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1

Колегія суддів не може погодитись з доводами представника відповідачів про те, що позивач в такий спосіб намагається позбавити відповідачів права власності на зазначену квартиру.

Так, накладення арешту на майно, перешкоджає стороні його відчужувати, що дійсно забезпечить можливість вирішення тривалого спору між сторонами та відповідатиме інтересам кожної сторони.

Керуючись ст.ст 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 березня 2018 року скасувати та постановити нову.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О.Данилова

В.В.Коломієць

Повний текст постанови складено 10 квітня 2018 року

.