Провадження № 2/761/3646/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Піхур О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Орел П.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача

ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики та розписки, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.12.2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні 30.03.2017 року до спільного розгляду прийнято позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики та розписки.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.04.2017 року справа направлена за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалами судді Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В. від 09.06.2017 року справу призначено до розгляду, а також виправлено описку в ухвалі про призначення справи до розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2017 року за заявою представника позивача ОСОБА_4, позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду м. ЕКиєва від 23.08.2018 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2017 року залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2017 року клопотання представника позивача про витребування доказів по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики та розписки - задоволено. Витребувано у ОСОБА_4 оригінал договору позики укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 03.12.2012 року на суму 4500000,00 доларів США; оригінал розписки від 03.12.2012 року, відповідно до якої ОСОБА_4 передав ОСОБА_2 4500000,00 доларів США.

Провадження у даній справі було відкрито в порядку Цивільного процесуального кодексу України, що діяв до 15 грудня 2017 року.

У зв'язку з набранням чинності з 15 грудня 2017 року Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України», згідно Перехідних положень цього Кодексу, справи провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами Цивільного процесуального кодексу України, які діють з 15 грудня 2017 року.

Ухвалою суду від 28.03.2018 року призначено у справі підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 14.05.2018 року витребувано у ОСОБА_4 оригінал договору позики укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 03.12.2012 року на суму 4500000,00 доларів США; оригінал розписки від 03.12.2012 року, відповідно до якої ОСОБА_4 передав ОСОБА_2 4500000,00 доларів США.

Ухвалою суду від 27.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

До судового засідання 18.12.2018 року від позивача до суду надійшла заяву про відмову від позовних вимог та закриття провадження у справі, також позивач повідомив, що наслідки відмови від позову йому відомі.

В судовому засіданні 24.12.2018 року позивач ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви про відмову від позову, представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не заперечував проти поданої заяви.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України).

У відповідності до вимог ч.3 ст.206, п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, сторона попереджена про наслідки відмови від позову, оскільки, провадження у справі закривається і вона не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, і з тих самих підстав. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Частиною 3 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У відповідності до п. 4) ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження по справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для неприйняття відмови від позовних вимог судом не встановлено.

За таких підстав суд вважає, що заява позивача про відмову від позовних вимог підлягає задоволенню, а провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 206, 255, 256, 261, 353-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики та розписки - закрити.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного тексту ухвали суду 24.12.2018 року.

Суддя