КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року

справа 755/3407/18

провадження № 22-ц/824/1599/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В, Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3

відповідачі - ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МІТЕХ», Приватне акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2018 року у складі судді Катющенко В.П. в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МІТЕХ», Приватного акціонерного товариства «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» про визнання недійсними правочину, акту, довідки та витягу, скасування рішення про реєстрацію права власності, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з позов до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МІТЕХ», Приватного акціонерного товариства «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» про визнання недійсними правочину, акту, довідки та витягу, скасування рішення про реєстрацію права власності, визнання права власності, у якому просив визнати недійсним з моменту вчинення додаткову угоду до договору про участь у Фонді фінансування будівництва №18-06/1п від 04.11.2015 року, укладену між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МІТЕХ», визнати недійсним з моменту укладення правочин щодо прийому-передачі нежитлового приміщення, який оформлений актом прийому-передачі нежитлового приміщення, місця постійного зберігання транспортного засобу (машиномісце в підземному паркінгу), розташованого в адміністративно-житловому комплексі за адресою: АДРЕСА_1, номер машиномісця будівельний 49, номер машиномісця інвентарізаціний (БТІ) 168, укладений 04.11.2015 року між ОСОБА_4, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МІТЕХ» та Приватним акціонерним товариством «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», визнати недійсною довідку №168 про право набуття у власність об'єкта інвестування від 04.11.2015 року, видану ОСОБА_4 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МІТЕХ» на об'єкт інвестування, місця постійого зберігання транспортного засобу (машиномісце в підземному паркінгу), за адресою: АДРЕСА_1, номер машиномісця будівельний 49, номер машиномісця інвентарізаціний 168, визнати недійсним витяг з переліку осіб, яким належать майнові права на об'єкт будівництва (машиномісце в підземному паркінгу), за адресою: АДРЕСА_1, виз №11/04-08 від 04.11.2015 року, виданий Приватним акціонерним товариством «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., індексний номер 34243147 від 14.03.2017 року про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на об'єкт нерухомого майна, машиномісце в підземному паркінгу А рівень -1, Зона А, за адресою: АДРЕСА_2 визнати за позивачем право власності на об'єкт нерухомості - машиномісце в підземному паркінгу (Рівень -1 зона А), за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МІТЕХ», Приватного акціонерного товариства «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» про визнання недійсними правочину, акту, довідки та витягу, скасування рішення про реєстрацію права власності, визнання права власності.

В поданій апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо передачі справи за підсудністю.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду постановлена з порушенням правил підсудності. Зазначає, що жоден з відповідачів не проживає та не перебуває у Дніпровському районі м. Києва, а тому судом помилково відкрито провадження по даній справі.

В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа підсудна Дніпровському районному суду м. Києва.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями ст.27 ЦПК України передбачено, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У ч.15 ст.28 ЦПК України зазначено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Відповідно до ч.16 ст.28 цього кодексу, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Таким чином, у випадку пред'явлення позовної вимоги, на яку поширюються правила виключної підсудності, правила підсудності за вибором позивача не підлягають до застосування.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що укладена між відповідачами ТОВ «ФК «МІТЕХ» та ОСОБА_4 додаткова угода №1 до договору про участь у Фонді фінансування будівництва №02-06/1п від 02.06.2008 року, за умовами якої порядковий номер об'єкту фінансування, а саме машиномісця вв підземному паркінгу, за адресою: АДРЕСА_1, було замінено, замість будівельного номеру 49 об'єкту інвестування було присвоєно поштовий номер 168, є недійсною. На його думку, позивачем безпідставно набуто у власність зазначене нерухоме майно, а тому він просив визнати за ним право власності на машиномісце в підземному паркінгу (рівень-1 зона А), за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

З матеріалів позовної заяви слідує, що нерухоме майно, яке є предметом про участь у Фонді фінансування будівництва №02-06/1п від 02.06.2008 року та за яким позивач просить визнати право власності, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

З наведеного вище випливає, що позивач звернувся з позовом до Дніпровського районного суду міста Києва застосувавши правила підсудності, передбачені ч.1 ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді