Ухвала

29 січня 2018 року

м. Київ

справа № 758/856/15-ц

провадження №61/1553зп18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 26 березня 2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Мітсубісі», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, та автомобіля Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував позивач. Винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_1. Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 застрахована в приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (далі -ПрАТ «УПСК») відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 28 березня 2014 року позивач звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про страховий випадок, а в подальшому про виплату страхового відшкодування.

Зазначав, що висновком від 11 березня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 43 268 грн 59 коп., у тому числі 14 033 грн 93 коп. втрата товарної вартості. Страховою компанією позивачу виплачено 4 767 грн 07 коп. страхового відшкодування.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 14 388 грн 93 коп. втрати товарної вартості, 500 грн франшизи та 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а з ПрАТ «УПСК» компенсацію матеріальної шкоди у розмірі 33 948 грн 44 коп. разом з витратами на її розрахунок, 25 746 грн 84 коп. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 21 037 грн 85 коп. інфляційних втрат, 1 710 грн 44 коп. 3 % річних, 353 грн 50 коп. за проведення рецензування звіту від 01 квітня 2014 року, 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму франшизи у розмірі 500 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2016 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 20 621 грн 96 коп., пеню за прострочення виплати грошової суми у розмірі 24 245 грн 28 коп., інфляційні втрати у розмірі 26 784 грн 05 коп., 3% річних у розмірі 1 614 грн 56 коп., судові витрати у розмірі 2 067 грн 28 коп. та судовий збір у розмірі 1 492 грн 02 коп.

Стягнуто з ПрАТ «УПСК» в дохід держави судовий збір у розмірі 127 грн 15 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 14 388 грн 93 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, франшизу в розмірі 500 грн, компенсацію моральної шкоди у розмірі 3 000 грн та судовий збір у розмірі 1 023 грн 12 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року касаційні скарги ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року відхилено, рішення апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року залишено без змін.

12 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України (в редакції чинній на день подання заяви), а саме неоднакового застосування судом касаційної інстанції статей 49, 60 ЦПК України (в редакції чинній на день подання заяви).

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України (в редакції чинній на день подання заяви), заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року, у якій, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказану норму процесуального права.

Подана заява про перегляд ухвали суду касаційної інстанції з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України (в редакції чинній на день подання заяви), підлягає поверненню з огляду на таке.

15 грудня 2017 року набув чинності закон України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

11 січня 2018 року матеріали провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України (в редакції чинній на день подання заяви) заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Згідно із положеннями частини третьої статті 354 ЦПК України (в редакції чинній на день подання заяви) не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції погодився з висновками апеляційного суду м. Києва, викладеними в рішенні від 19 січня 2017 року, а саме: що висновок автотоварознавчого дослідження від 22 березня 2015 року, відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту становить 32 234 грн 66 коп., а вартість втрати товарної вартості - 14 269 грн 59 коп., є належним та допустимим доказом у розумінні статей 59, 60 ЦПК України ( в редакції чинній на день подання заяви) та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Оскільки ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року про відхилення касаційної скарги, не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України (в редакції чинній на день подання заяви), так як не перешкоджає провадженню у справі, заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаної ухвали з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права належить повернути заявнику.

Керуючись 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, частиною третьою статті 354 ЦПК України (в редакції чинній на день подання заяви)

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України (в редакції чинній на день подання заяви), повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик