Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2018 Справа №607/13871/17

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О.М.

при секретарі с/з Стрілковій М. С.

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання права на користування квартирою та вселення у квартиру, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання права на користування квартирою та вселення у квартиру. Посилаючись на те, що 13.09.2017 р. вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, який на даний час є її законним чоловіком. Відповідач ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та являється власником 1/2 частини даної квартири. 20.09.2017 р. позивач звернулась до відділу реєстрації проживання особи управління державної реєстрації Тернопільської міської ради із заявою, щоб зареєструвати її у вищевказаній квартирі, однак, їй було відмовлено, на що 04.10.2017 р. надано відповідь про неможливість реєстрації місця проживання позивача у даній квартирі, в зв'язку з тим, що немає згоди всіх співвласників, в тому числі і відповідача. Відповідач умисно ігнорує всі права позивача на дану квартиру та відмовляється їй надати згоду на те, щоб вона разом з своїм чоловіком проживала у належній йому 1/4 частині квартири. Відмова позивачу у реєстрації в квартирі, де ОСОБА_6 є співвласником та перешкоджання відповідачем вселення її в належну йому 1/2 частини квартири, порушує її права як дружини щодо володіння, користування та розпорядження майном її чоловіком. Він є інвалідом першої групи, йому потрібен постійний догляд. Враховуючи те, що відповідач умисно перешкоджає вселенню позивача у належну їй частину квартири, просить суд вселити її у належну ОСОБА_6 на праві 1/2 частини власності квартири для захисту її інтересів та права ОСОБА_6 на розпорядження своїм майном.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник у судовому засіданні позов не визнали та заперечили проти його задоволення, пояснивши, що будь-яких перешкод не здійснюють позивачу в користуванні майном, а також передали ключі позивачу.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні позов визнав та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.09.2017 р. ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, видане 13.09.2017 р. Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1115.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.09.1994 р., виданого згідно з розпорядженням від 20.09.1994 р. Міського бюро технічної інвентаризації Тернопільської міської ради, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_6 та членам його сім'ї ОСОБА_7 (1/4), ОСОБА_8 (1/4) та ОСОБА_9 (1/4).

В судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 2014 року укладено договір дарування , посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, згідно якого ОСОБА_8, ОСОБА_9 подарували ОСОБА_4 ? частину квартири, яка знаходилася за адресою АДРЕСА_1.

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.08.2017 р. зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11 надати ОСОБА_6 ключі від квартири АДРЕСА_1 для виготовлення їх дублікатів за рахунок позивача ОСОБА_6

20.09.2017 р. позивач ОСОБА_2 звернулась до відділу реєстрації проживання особи управління державної реєстрації Тернопільської міської ради із заявою щодо реєстрації місця проживання.

Однак, листом від 04.10.2017 р. за № 3397/28-03 відділу реєстрації проживання особи управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 від 20.09.2017 р. щодо реєстрації місця проживання, повідомлено, що реєстрація місця проживання здійснюється за згодою співвласників житла особисто або на підставі нотаріально посвідченої співвласниками згоди, якщо інше не буде встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст. 150 ЖК УРСР власники квартири користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право на розпорядження квартирою, що знаходиться в приватній власності.

Частиною першою статті 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

За змістом цієї статті право членів сім'ї власника квартири користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на квартиру в особи, членами сім'ї якої вони є; з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_6, який є співвласником майна і її право користування не визнано відповідачами, чим створюється перешкоди у реєстрації місця проживання позивача, суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_2 право користування на ? частину квартири АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_6.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про вселення у квартиру, суд приходить до переконання, що узадоволенні даної позовної вимоги, слід відмовити, оскільки у судовому засіданні з'ясовано, що у ОСОБА_2 є ключі від спірної квартири і вона може в будь-який час без перешкод відвідати квартиру і використовувати її за цільовим призначенням, також позивачем не подано доказів, що відповідачами чиняться перешкоди позивачу у користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог.

Таким чином, слід стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_4 в рівній частині в користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355Цивільного процесуального кодексу України, статями 317, 321, 383, 405 Цивільного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання права на користування квартирою та вселення у квартиру, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2право користування на ? частину квартири АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_6.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про вселення у квартиру - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_4 в рівній частині в користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повне рішення суду складено 24 січня 2018 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко