АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1940/17 Номер провадження 22-ц/786/72/18Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів : Прядкіної О.В., Одринської Т.В.,

при секретарі Зеленській О.І.,

за участі представника ПАТ «Кременчукгаз» - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Кременчукгаз» про скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовними вимогами до публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Кременчукгаз» про скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії.

У позові посилалась на те, що є власницею квартири АДРЕСА_1. Між нею та відповідачем укладено договір про надання послуг з газопостачання. ПАТ «Кременчукгаз» неодноразово намагався встановити один лічильник газу на будинок № 5 та № 7 по пров. Гвардійський, проте відповідно до норм чинного законодавства відповідач зобовязаний встановити лічильники в кожній квартирі. ОСОБА_3 неодноразово зверталася до відповідача з проханням встановити персональний лічильник, але їй його так і не встановили. Також їй було відмовлено у здійсненні перерахунку норми споживання природного газу за нормою 4,4 м3 замість 9,8 м3. Вважає, що дії ПАТ «Кременчукгаз» щодо встановлення фактичного обєму спожитого природного газу з жовтня 2016 року такими, що не відповідають вимогам закону.

Просила визнати неправомірним та скасувати рішення комісії відповідача про застосування граничних норм споживання природного газу, визначених у додатку 10 Кодексу газорозподільних систем та зобовязати відповідача здійснити перерахунок обємів природного газу по квартирі № 24 у пров. Гвардійському, 5, в м. Кременчуці, ураховуючи уточнення вимог, починаючи з жовтня 2016 року по січень 2017 року включно, в обсязі з 9,8 куб.м. до 4,4 куб.м.; зобовязати відповідача встановити за власний рахунок індивідуальний лічильник природного газу в її квартиру.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними рішення комісії ПАТ «Кременчугаз» про розгляд актів про порушення та проведення перерахунків при розподілі природного газу в частині встановлення позивачу об'єму спожитого природного газу за граничними нормами споживання.

Зобовязано ПАТ «Кременчукгаз» здійснити перерахунок обємів природного газу по квартирі № 24 у буд № 5 у пров. Гвардійському в м. Кременчуці за жовтень, листопад, грудень 2016 року, січень 2017 року за нормою споживання 4,4 м.куб у місяць на одну людину.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Кременчукгаз» на користь держави судові витрати судовий збір у сумі 1280,00 грн.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_3, яка його оскаржила, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила скасувати рішення у частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити дану позовну вимогу у повному обсязі.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися.

Від ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачаються з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що інші особи, які беруть участь у справі рішення суду не оскаржили, тобто, погодилися із ним.

При цьому, суд апеляційної інстанції не вправі перевіряти законність судових рішень відносно осіб, які не подали апеляційну скаргу та в частині в якій рішення не оскаржується, оскільки в силу принципів змагальності та диспозитивності ці особи самі визначають свою процесуальну поведінку оскаржувати рішення суду чи не оскаржувати.

Відтак, у колегії суддів відсутні підстави для перегляду рішення суду, як в тій частині, яка не оскаржена, так і відносно осіб, які рішення суду не оскаржили, тобто погодились із ним.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3 проживає у квартирі № 24 багатоквартирного будинку № 5 у провулку Гвардійському у м. Кременчуці, на її імя відповідачем відкрито особовий рахунок. Мешканцями будинку природний газ використовується тільки для приготування їжі. Постачання природного газу на території міста Кременчука здійснює субєкт господарювання ПАТ «Кременчукгаз».

У вересні 2016 року працівники постачальника послуг робили спроби встановити загальнобудинковий вузол обліку газу в будинку № 5 у провулку Гвардійському у м. Кременчуці. Зокрема, така спроба мала місце 26 вересня 2016 року. Активісти з числа мешканців будинку завадили цим спробам, вважаючи, що відповідач зобовязаний забезпечити за власний рахунок кожну квартиру індивідуальним лічильником газу.

30 вересня 2016 року представники ПАТ «Кременчукгаз» склали акт про встановлення порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме перешкоджання доступу для встановлення будинкового лічильника газу (а.с. 25).

05 жовтня 2016 року ОСОБА_3 направила звернення Голові правління ПАТ «Кременчукгаз», де висловила прохання встановити індивідуальний прилад обліку природного газу (на квартиру) та звернення щодо незгоди із встановленою для неї нормою споживання природного газу 9,8 куб.м. (а.с. 4-5).

Згідно п.10 глави 2 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем установлення лічильників газу побутовим споживачам здійснюється відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані: забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

Частиною 1 ст. 3 зазначеного Закону встановлено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: - коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; - коштів відповідного бюджету; - інших джерел, не заборонених законодавством.

Як вбачається з п. 4 Тимчасового Положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 року № 46) можливість обєднання споживачів в єдину групу для поліпшення ведення обліку природного газу визначається схемою газопостачання. Рішення про необхідність обєднання споживачів в єдину групу приймає оператор газорозподільної системи. Ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Тобто оператор газорозподільної системи ПАТ «Кременчукгаз» вправі встановити загальнобудинковий лічильник газу, у такому випадку закон (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) не покладає на нього обов'язок безоплатно встановити індивідуальний газовий лічильник у квартирах мешканців будинку.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги в частині зобовязання відповідача за власний рахунок встановити позивачу квартирний прилад обліку газу не підлягають задоволенню.

Доводи наведені в апеляційній скарзі стосовно того, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що в будинку № 5 у провулку Гвардійському у м. Кременчуці і на даний час відсутній навіть загальнобудинковий лічильник газу є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи у вересні 2016 року ПАТ «Кременчукгаз» робив спроби встановити загальнобудинковий лічильник проте мешканці будинку завадили цим спробам. Тобто відповідач вчиняв дії щодо виконання свого обовязку по встановленню лічильника, проте дані дії не були проведені не з його вини.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» у разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Тоді як, законодавства не встановлює обовязку оператора газорозподільної системи встановлювати індивідуальні лічильники в разі відмови мешканців будинку від встановлення загальнобудинкового вузла обліку.

Посилання ОСОБА_3 на те, що між нею та ПАТ «Кременчукгаз» був укладений договір про надання послуг з газопостачання, а відповідно до постанов НКРЕКП «Про встановлення тарифу на транспортування природного газу та про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу» до структури тарифу були включені витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу є необґрунтованими так, як відповідно до додатку до постанови НКРЕКП «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Кременчукгаз»» від 24 березня 2016 року № 434 (в редакції, що діяла на момент встановлення загальнобудинкового лічильника та звернення позивача до ПАТ «Кременчукгаз» з проханням встановити індивідуальний лічильник) до структури тарифу на послуги розподілу природного газу включено витрати на забезпечення обліку природного газу, у т.ч.: встановлення лічильників газу населенню, встановлення будинкових приладів обліку. Тобто в тариф на газопостачання не закладені витрати саме на встановлення індивідуальних лічильників.

При цьому, додаток до постанови НКРЕКП № 1624 від 27 вересня 2016 року, на який посилається ОСОБА_3 не може прийматися до уваги, оскільки встановлює тарифи на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Криворіжгаз», а не ПАТ «Кременчукгаз».

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухваливши рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 12 січня 2018 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.В. Прядкіна

ОСОБА_5