Справа № 314/2437/17
Провадження № 2-з/314/4/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2018 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Беспалько Т.Д., при секретарі Печонкіній В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вільнянськ заяву представника ОСОБА_1 діючої в інтересах ОСОБА_2про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_1 діюча в інтересах ОСОБА_2посилаючись, що на розгляді суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Запорізьке регіональне управління Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним та про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження 53874970 постанова від 13.12.2017 року про примусове виконання виконавчого надпису нотаруса.

У своїй заяві посилається на те, що предметом спору у справі є визнання кредитного договору №zpvlse00000701 від 19.10.2006 року недійсним та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а державний виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення, а виходячи зі специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Розглянувши заяву, вважаю, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2О. звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним та про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 12.07.2017р. провадження по справі відкрито.

Представником позивача подана заява про забезпечення позову шляхом зупинення виконання - стягнення, що здійснюється Вільнянськи РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області в рамках виконавчого провадження № 53874970 з виконання виконавчого напису № 5121 від 01.11.2016р. про стягнення з ОСОБА_2заборгованості у розмірі 103840,15 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на те, що предметом спору у справі є визнання кредитного договору №zpvlse00000701 від 19.10.2006 року недійсним та визнання цього виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а державний виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення, а виходячи зі специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Заява мотивована тим, що законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

За правилами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Відповідно до цього ж п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перевіривши обґрунтованість заяви про забезпечення позову матеріалами справи, суд дійшов до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невідємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обовязкове судове рішення залишалося невиконаним.

З урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, вбачається, що між сторонами виник спір, предметом якого є кредитний договір укладений між сторонами, на підставі якого нотаріусом виданий виконавчий напис, що на даний час перебуває на виконанні і по ньому проводяться стягнення.

Враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у заяві доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_2про забезпечення позову - задовольнити.

Зобовязати Вільнянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зупинити виконання виконавчого провадження № 53874970 з виконання виконавчого напису № 5121 від 01.11.2016 року вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 (паспорт серії СВ №550292, виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області від 11.06.2002 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) боргованості у розмірі 103840,15 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали негайно надіслати позивачу для предявлення до виконання.

Копію ухвали після виконання направити ПАТ КБ «ПриватБанк» для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.Д.Беспалько

15.01.2018