Справа № 712/7032/17
Провадження № 2/712/107/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі - СТЕПЧЕНКО А.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.06.1996 року, він успадкував від свого батька ОСОБА_4 однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 19 липня 2008 року між ним та ОСОБА_2, було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 14.09.2016 року їх шлюб розірвано. В квартирі АДРЕСА_1 окрім позивача зареєстровані: з 30.07.2008 - його колишня дружина ОСОБА_2 та з 24.10.2012 їх малолітній син ОСОБА_3. Одразу після реєстрації шлюбу з відповідачем, він обмінявся зі своєю матір'ю ОСОБА_6 квартирами. При цьому, мати пішла жити в квартиру за вищевказаною адресою, а він з відповідачкою жили в квартирі матері за адресою: АДРЕСА_1. Після народження сина ОСОБА_3, вони продовжували там проживати разом до липня 2015 року. Однак в липні 2015 року відповідач з сином без відома позивача, забравши ввесь свій та сина одяг і речі особистого користування, виїхали з квартири у невідомому напрямку. Місце проживання та перебування відповідача з дитиною йому не відомо. Відповідач з дня реєстрації в квартирі по даний час не оплачує комунальні послуги та не бере участі в її утриманні, всі витрати за комунальні послуги оплачує він сам. Вартість комунальних послуг за квартиру останнім часом значно збільшилась і він не має можливості здійснювати оплату комунальних послуг за трьох осіб. Крім того, реєстрація в квартирі відповідача та сина не дозволяє йому належним чином відчужувати дану квартиру, оскільки покупець не бажає придбавати квартиру із зареєстрованими в ній людьми. Тому звернувся з даним позовом до суду.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задоволити.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Представник третьої особи в судовому засіданні заперечувала щодо втрати права користування неповнолітнього ОСОБА_3
Зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.
Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.06.1996 року, виданого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Дудкою Г.І. позивач успадкував від свого батька ОСОБА_4 однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
19 липня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2, було зареєстровано шлюб у виконкомі Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 23. Від даного шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
14 вересня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано Управлінням ЗАГС адміністрації Центрального округу міста Курська Російської Федерації, актовий запис № 677.
Згідно довідки Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 24 квітня 2017 року № 5661-01-21, в квартирі окрім позивача, зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до Актів, завірених головою ОСББ «Громова 101» від 03 березня 2016 року, 18 червня 2016 року, 06 листопада 2016 року, 06 квітня 2017 року, 01 червня 2017 року встановлено, що відповідачі в квартирі не проживають, плату та інші послуги не сплачують, жилим приміщенням не користуються, квартиру в належному стані не підтримують та втратили з нею всякий зв'язок.
Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Частиною 3 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.
Згідно ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.
Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.
Неповнолітня дитина не є самостійним суб'єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.
Інтереси дитини даним рішенням не порушуються з огляду на те, що неповнолітній ОСОБА_3 у спірній квартирі не мешкає. Залишення неповнолітнього зареєстрованим в спірній квартирі суперечило б ст.9 Конвенції про права дитини та ст.160 СК України.
Відповідно до ст.1 та ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров'я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.
Таким чином, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач разом з сином беруть участь в оплаті витрат на комунальні послуги, з вимогами про вселення до спірної квартири не зверталися та будь-якої спеціальної домовленості між сторонами щодо тривалості проживання не було, а також відсутні докази того, що існували будь-які перешкоди у проживанні відповідача разом з дитиною у спірній квартирі.
З метою з'ясування питання щодо проживання неповнолітнього в м. Черкаси, судом було зобов'язано службу у справах дітей Черкаської міської ради перевірити чи відвідує неповнолітній ОСОБА_3 школу в місті Черкаси. За усним повідомленням неповнолітній не навчається в жодній зі шкіл міста.
Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 не проживають у спірній квартирі за власним бажанням з липня 2015 року, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті, не є власником спірної квартири, суд вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 263-265, 267, 280, 284 ЦПК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, суд,
Визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (попередня назва - АДРЕСА_1) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може також бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).