Ухвала

Іменем України

09 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 462/1889/14-ц

провадження № 61-41332ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 16 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 05 липня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Барилко Людмили Володимирівни,

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати дії старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Барилко Л. В. неправомірними, а постанову від 05 жовтня 2017 року про відкриття виконавчого провадження та постанову від 09 листопада

2017 року про стягнення виконавчого збору незаконними.

Свої вимоги мотивував тим, що станом на серпень 2016 року ним було виконано рішення Залізничного районного суду міста Львова від 15 липня 2014 року у справі за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про зобов'язання ОСОБА_4 демонтувати за власні кошти протягом місяця після вступу рішення у законну силу господарську споруду з металево-дерев?яних конструкцій, встановлену самочинно у будинку АДРЕСА_1. Державним виконавцем безпідставно винесено постанову від 05 жовтня 2017 року про відкриття виконавчого провадження та постанову від 09 листопада 2017 року про стягнення з

ОСОБА_4 виконавчого збору, оскільки державним виконавцем визнано, що боржником в добровільному порядку виконано судове рішення, що підтверджено актом від 18 жовтня 2017 року.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 16 квітня 2018 рокувідмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Барилко Л. В.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою апеляційного суду Львівської області від 05 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 16 квітня 2018 року залишено без змін.

24 липня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 16 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 05 липня 2018 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_4 мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги факт добровільного виконання рішення суду боржником відповідно до частини дев'ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», покази свідка ОСОБА_6, не допитано другого свідка, не взято до уваги пенсійний вік, стан здоров'я та розмір пенсії боржника.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Враховуючи, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 16 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Львівської області від

05 липня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Барилко Л. В. не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від

16 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Львівської області від

05 липня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Барилко ЛюдмилиВолодимирівни відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М. Коротун

М. Є. Червинська