Єдиний унікальний номер: 448/385/17
Провадження № 2/448/171/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09.01.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

при секретарі Крив'як О.В.,

розглянувши при підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач 16.03.2017року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3, після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Стверджує, що спадкоємцями за законом є він та його сестра ОСОБА_4, яка відмовилася від своєї частки у спадщині після смерті батька в його (позивача) користь. Після смерті батька відповідно до ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадщину він прийняв, оскільки проживав разом з спадкодавцем у зазначеному будинку та продовжує там проживати і по даний час, доглядає за будинком, робить у ньому поточні ремонти, сплачує комунальні послуги, тобто фактично вступив в управління спадковим майном. Однак, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, він не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право а спадщину на дане майно, у зв'язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

З огляду на наведені обставини просить суд визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька.

В підготовче судове засідання позивач не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутності.

Представник відповідача - Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області у підготовче судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. у підготовче судове засідання не з'явився, проте подав до суду копію спадкової справи №113/2017, після смерті ОСОБА_3 та заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого судового засідання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 (батька позивача).

До маси спадкового майна входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, проте право власності на даний будинок належним чином не оформлено, правовстановлюючі документи на такий - відсутні.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №113/2017, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Яксманицького Р.С., за життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не складав. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є діти померлого - син ОСОБА_1 (позивач у справі), який відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року спадщину прийняв, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном, а також дочка - ОСОБА_4, яка спадщину після смерті батька відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року не прийняла і на таку не претендує, що вбачається із її заяви від 09.03.2017року.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3, які б прийняли спадщину чи претендують на таку, окрім позивача, немає.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно (спірний житловий будинок) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_3; копією технічного паспорта на спірний житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого станом на 01.03.2017року; копією листа ОСОБА_4; копією довідки, виданої виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області №734 від 09.03.2017року; копією листа приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. Вих. №206/02-14 від 22.02.2017року; копією спадкової справи №113/2017 та іншими матеріалами справи.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, враховуючи, що спірні правовідносини виникли до набрання цим кодексом чинності, суд вважає, що при розгляді даної справи слід керуватися положеннями ЦК УРСР (в редакції 1963р.).

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом положень ст.ст.560, 561 цього кодексу спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 200, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус