Справа № 375/2152/18
Провадження № 2/375/696/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (09635, с.Ольшаниця Рокитнянського району Київської області, вул. Миронівська, 15-а, картка платника податків НОМЕР_1) до Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області (09635, с.Ольшаниця Рокитнянського району Київської області, вул. Центральна, 25, )

про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись, що вона з 27.09.1994 по 09.09.2003 працювала на посаді лаборанта сільськогосподарського акціонерного товариства "Ольшаниця", була його членом і що підтверджується записами трудової книжки на її імя БТ-І № 5334891 та архівним витягом № 06-07/239 від 06.06.2018.

Зазначає, що 14.01.1995 року вказане товариство отримало державний акт на право колективної власності на землю із даданим до нього списком громадян - членів товариства, проте вона в ньому не значиться. Вважає, що за викладеного має право на земельну частку (пай) у землях СГАТ "Ольшаниця".

Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в сільськогосподарському акціонерному товаристві "Ольшаниця" с.Ольшаниця Рокитнянського району Київської області.

Сторони будучи належним чином повідомленими, у судове засідання не зявилися. Натомість подали до суду заяви, якими позивач позов підтримала, а відповідач визнав та просили провести розгляд справи за їх відсутності.

За викладеного суд у відповідності до положень ст.ст.223, 247 ЦПК України ухвалив провести підготовче судове засідання у відсутності сторін та не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу, в тім, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються земельних правовідносин та регулюються положеннями ст.ст. 5, 10 Земельного Кодексу України в редакції 1990 року, ст. 10 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство, Указом Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-1V, п. 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122.

Відповідно до ст. 5 Земельного Кодексу України в редакції 1990 року, ст. 10 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство земля в СГАТ "Ольшаниця" належала підприємству на праві колективної власності, що засвідчено Державним актом серії КВ від 14.12.1994.

Згідно з п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

В частині першій статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-1V, вказується, що право на земельну частку /пай/ мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Також частиною третьою статті 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Оскільки ОСОБА_1 на час одержання СГАТ «Ольшаниця» с.Ольшаниця Рокитнянського району Київської області державного акта на право колективної власності на землю (14.01.1995) була членом даного товариства і що визнається відповідачем, то вона мала право на земельну частку (пай), а тому на її імя помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі.

Загальновідомим є факт, що колишні члени СГАТ «Ольшаниця» вже отримали державні акти на земельну частку (пай).

Із інформації начальника відділу у Рокитнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 19.12.2018 за № 1443/0-0.34-1449/145-18 вбачається, що розмір земельної частки (паю) в землях колективної власності СГАТ "Ольшаниця" на одну особу складає 4.5 умовних кадастрових гектарів.

Відповідно до п. 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку/пай/ у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку.

Аналогічні положення містить постанова Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

З огляду на визнані відповідачем обставини справи, які вказують на те, що позивач на час проведення розпаювання земель колективної власності СГАТ "Ольшаниця" с.Ольшаниця Рокитнянського району Київської області була членом цього товариства і таким чином відповідно до закону мала право на земельну частку (пай) та повинна була бути включеною до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) і отримати земельний пай у натурі і що є самостійною підставою для задоволення позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов таким чином підлягає задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352.40 грн.

Окрім того, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України інша частина сплаченого судового збору в сумі 352.40 грн. підлягає стягненю на його користь з відповідача у справі.

Керуючись ст. 10 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство, ст. 5 Земельного Кодексу України в редакції 1990 року, Указом Президента України від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, ст.ст.1, 2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), ст.ст. 12, 13, 76-81, 81, 89, 133, 141, 142, 200, 206, 263- 265, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (09635, с.Ольшаниця Рокитнянського району Київської області, вул. Миронівська, 15-а, картка платника податків НОМЕР_1) право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього сільськогосподарського акціонерного товариства «Ольшаниця» с.Ольшаниця Рокитнянського району Київської області в розмірі 4.5 умовних кадастрових гектарів за рахунок вільних земель на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Рокитнянському районі Київської області, , що розташоване за адресою: Київська обл., смт.Рокитне, вул. Першотравнева, 4, повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, картка платника податків НОМЕР_1, з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 352.40 грн..

Стягнути з Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області, , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (09635, с.Ольшаниця Рокитнянського району Київської області, вул. Миронівська, 15-а, картка платника податків НОМЕР_1) в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору 352.40 грн.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Литвин

Рішення набрало законної сили "____"_________________20___року