КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/6278/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Шевчук В.О.,

за участю сторін:

позивач ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій, з урахуванням клопотання про збільшення розміру позовних вимог, просить суд стягувати з відповідача - ОСОБА_3 на її - ОСОБА_2 користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, 24 червня 2007року народження, у розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову й до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до 24 червня 2025року.

В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що з 28 квітня 2007року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3., який було розірвано 10 лютого 2014року.

Від даного шлюбу, як зазначає позивачка, 24 червня 2007рокуу них народилася донька ОСОБА_4.

Позивачка вказує, що донька проживає разом з нею та вона самостійно несе витрати по утриманню дитини, однак коштів для забезпечення та задоволення потреб дитини не вистачає.

Крім того, позивачка зазначає, що відповідач є працездатним, має машину, яка була куплена ним за кредитні кошти під час перебування з нею у шлюбі та може надавати матеріальну допомогу.

У звязку з тим, що матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, позивачка звернулася до суду із відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 11.10.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

15.11.2018року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов визнав частково, зазначив, що згоден на сплату аліментів у розмірі 30 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, в обґрунтування наданого відзиву відповідач посилається на те, що він має пятьох дітей від різних шлюбів, відповідно має значний обєм витрат на утримання кожної дитини.

На даний час, як вказує відповідач, на його утриманні перебувають: ОСОБА_5, 10.08.2017року народження, ОСОБА_6, 07.05.2000року народження, та двоє дітей, від попереднього шлюбу дружини, які також утримуються за його рахунок - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також відповідач зазначає, що на виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_9 управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження про стягнення з нього заборгованості по аліментам на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6, у розмірі 72 104, 42 гривні.

Станом на лютий 2018 року, як вказує відповідач, середній рівень його заробітної плати становив 2 785 гривень 30 копійок, а з березня 2018 року він взагалі є безробітним та перебуває у пошуках роботи, відповідно не має стабільного заробітку та не має можливості сплачувати аліментні платежі у заявленому розмірі та за рахунок щомісячних відрахувань від заробітної плати.

На думку відповідача, у звязку з нерегулярним характером його доходів, сплата аліментних платежів у примусовому порядку буде значним чином ускладнена, що призведе до виникнення заборгованості та може спричинити для нього додаткові обтяження

Так, як зазначає відповідач, за наслідками примусового виконання виконавчого листа № 2-2072, за наявності заборгованості по аліментним платежам, яка виникла через фактичний брак коштів, йому було встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, відповідно його наміри поїхати за кордон на заробітки, фактично унеможливлені.

Крім того, відповідач вказує, що він постійно приймав участь у вихованні та надавав кошти для забезпечення потреб дитини, купував одяг та фінансував інші витрати на утримання спільної доньки, щомісячно надавав позивачці кошти для забезпечення потреб дитини у розмірі в середньому від 500 до 1000 гривень.

Відповідно жодних претензій або вимог з приводу сумісного виховання дитини або забезпечення її потреб, як вказує зазначає відповідач, у них не виникало, і всі питання вирішувались на основі взаємних поступок, так як позивачка визнавала і з розумінням ставилась до питань його платоспроможності, розуміючи, що окрім спільної доньки - ОСОБА_4, він має ще чотирьох дітей, які потребують постійної опіки та коштів для існування.

З урахуванням викладеного, у звязку з тим, що рівень доходів відповідача - ОСОБА_3 не дозволяє йому сплачувати аліментні платежі у розмірі, заявленому позивачкою, оскільки дана сума є непомірною для нього, а її стягнення в примусовому порядку призведе до фактичного позбавлення відповідача та інших його дітей коштів для існування, ОСОБА_3 позов визнав частково, згоден на сплату аліментів у розмірі 30 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні 17.12.2018року судом було прийнято до розгляду клопотання ОСОБА_2 про збільшення розміру позовних вимог, в якому ОСОБА_2 просить суд стягувати аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, 24 червня 2007року народження, у розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову й до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до 24 червня 2025року.

У судовому засіданні 17.12.2018року позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог з урахуванням клопотання про збільшення їх розміру.

У судовому засіданні 17.12.2018року відповідач позов визнав частково, в частині, зазначеній у відзиві на позов, а саме: у розмірі 30 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом у судовому засіданні, позивачка ОСОБА_2 з 28 квітня 2007року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3.

Від даного шлюбу, 24 червня 2007року у них народилася донька ОСОБА_4, про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 5).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.01.2014року, яке набрало законної сили 10.02.2014року, шлюб ОСОБА_10 (на даний час ОСОБА_11) ОСОБА_12 та ОСОБА_3, зареєстрований 28 квітня 2007року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис № 314, було розірвано (а.с. 9).

З довідки №436 від 16.05.2018року, виданої ОСНКМ «Чубаївка», вбачається, що ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з нею проживає її донька - ОСОБА_4, 2007року народження (а.с. 6).

Таким чином, судом встановлено, що на теперішній час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають окремо, а їх донька ОСОБА_4, 24 червня 2007року народження, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що 22 листопада 2014року ОСОБА_10 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу «Гермаш» (а.с. 3).

З матеріалів справи також вбачається, що у відповідача - ОСОБА_3 є син ОСОБА_6, 07.05.2000року народження, який на час розгляду справи досяг повноліття, та малолітній син ОСОБА_5, 10 серпня 2017року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

З довідки про доходи ОСОБА_2 від 14.12.2018року за №14 вбачається, що вона працює в «Одеському фінансово-економічному коледжі КНЕТУ» на посаді секретар-друкарка, однак її заробітна плата за період з травня листопад 2018року становить 0,00грн., оскільки вона на даний час перебуває у неоплачуваній декретній відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_14, 2015року народження.

З довідки підприємства, яке засноване на власності обєднання громадян «Елкон-Дізайн» від 28.03.2018року за №3 вбачається, що ОСОБА_3 займав посаду автопогрузчика, дохід за період з 06.02.2017року по 28.02.2018року склав 47 171,50грн.

Однак, доказів того, що на даний відповідач - ОСОБА_3 працює у даному підприємстві або в іншому місці, суду надано не було.

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180, ч.ч.1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Посилання відповідача у відзиві на позов на те, що на його утриманні перебувають ще двоє дітей від попереднього шлюбу дружини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, судом до уваги не приймаються, оскільки ніяких доказів в обґрунтування вказаних обставин суду надано не було.

Судовим розглядом встановлено, що на виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_9 управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_15 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6, 07.05.2000р.н., у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27.12.2006року і до досягнення дитиною повноліття, тобто 07.05.2018року, і заборгованість по стягненню аліментів станом на 30.06.2018року складає 72 104,42грн.

Разом з тим, суд зазначає, що з ОСОБА_3 стягувалися аліменти на утримання ОСОБА_6 до досягнення дитиною повноліття, тобто 07.05.2018року, і на момент розгляду даної цивільної справи ОСОБА_6 досяг повноліття.

Крім того, на думку суду позивачкою також не надано доказів щодо можливості виплати ОСОБА_3 аліментів у визначеному в позовній заяві розмірі.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням того, що у відповідача ще є малолітній син - ОСОБА_5, 10 серпня 2017року народження, а також те, що обовязок по утриманню дитини у батьків є рівним, враховуючи положення ст. 183 СК України, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, а саме: стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, 24.06.2007року народження, у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2018року й до досягнення повноліття ОСОБА_4, тобто до 24 червня 2025року.

Суд розяснює сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 704,80грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, 17.09.1977року народження, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 65016, м. Одеса, Кримський провулок, 20, на користь ОСОБА_2, 03.07.1976року народження, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 65049, м. Одеса, вул. Бригадна, 133, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, 24.06.2007року народження, у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2018року й до досягнення повноліття ОСОБА_4, тобто до 24 червня 2025року.

В решті вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, 17.09.1977року народження, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 65016, м. Одеса, Кримський провулок, 20,на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.12.2018року.

Суддя Петренко В. С.