АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1387/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,23 Степченко М. Ю.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі: судді-доповідача Пономаренка В.В., суддів Гончар Н.І.,Сіренка Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2018 року, ухваленого суддею Степченко М.Ю. (повний текст виготовлено 04 липня 2018 року), у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Селікат-1» про визнання угоди недійсною,-

в с т а н о в и л а :

30 червня 2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Селікат-1» (ТОВ «Селікат-1») про визнання угоди недійсною.

Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 березня 2016 року вона має у приватній власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,9071 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області. Вказану ділянку вона успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері - ОСОБА_5.

12 червня 2004 року ОСОБА_5 уклала з ТОВ «Силікат 1» договір оренди землі терміном на десять років. Початок дії договору 01 січня 2004 року, закінчення 31 грудня 2013 року.

Під час розгляду цивільної справи №709/2679/16-ц за позовом ТОВ «Силікат-1» до ОСОБА_4, ТОВ «Зелена Нива 2013» про визнання недійсним договору оренди землі, позивачці стало відомо про існування нібито угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року. Ознайомившись із примірником угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі, ОСОБА_4 було виявлено, що дана угода скомбінована із двох договорів. Зокрема, на останньому аркуші угоди «Реквізити сторін» міститься відмітка поліграфпідприємства Чорнобай, номер замовлення 1128, 2012 рік.

Згідно письмової інформації Чорнобаївського комунального поліграфічного підприємства, останнє надавало послуги ТОВ «Силікат-1» з виготовлення бланків, зокрема 22.05.2012 р. замовлення №1128 та 18.09.2013 р. замовлення № 1857.

У відповідності до копії заказу-наряду №1128 від 21.05.2012 р., замовник ТОВ «Силікат-1», найменування заказу «Договір оренди землі», формат «А» - 3.

Формат листа «А» - 3 має наступні розміри: шириною 297 мм., та довжиною 420 мм.

Згідно заказу-наряду №1857 від 18.09.2013 р., замовник ТОВ «Силікат-1», найменування заказу «Угода про внесення змін до договору, формат «А» - 4.

Таким чином, позивач вважає, що остання сторінка Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі, із підписами та «Реквізитами сторін» та із номером замовлення №1128 не має ніякого відношення до угоди, оскільки відповідно до листа Чорнобаївського комунального поліграфічного підприємства даний бланк розроблявся як Договір оренди земельної ділянки. Тобто, ТОВ «Силікат-1» підробив угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі шляхом заміни останнього аркушу угоди із підписом ОСОБА_5

На підставі ч.1 ст. 203, ч.3 ст. 215 ЦК України позивач просила визнати Угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 р. недійсною.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Селікат-1» про визнання угоди недійсною - в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції 20 липня 2018 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_4 до ТОВ «Силікат-1» про визнання недійсною угоду про внесення змін до діючого договору оренди земельної ділянки від 20 листопада 2012 року, укладену між ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_5 задовольнити повністю. Стягнути з ТОВ «Силікат-1» на користь ОСОБА_4 понесені останньою судові витрати по справі.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області 25 липня 2018 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслано особам, які беруть участь у справі, роз'яснено їх право подавати відзив на апеляційну скаргу до 10 серпня 2018 року.

13 серпня 2018 року апеляційним судом Черкаської області постановлено ухвалу про закінчення проведення підготовчих дій у даній справі та призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем ТОВ «Силікат-1» направлено відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та обгрутованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Передбачені ст. 365 ЦПК України підготовчі дії суддею - доповідачем проведені, апеляційний розгляд справи забезпечено. Визначено коло осіб, які беруть участь у справі, з'ясовано характер спірних правовідносин та матеріальний закон, який їх регулює, обставини, на які посилаються сторона на обгрунтування апеляційної скарги. Підстави для проведення додаткових підготовчих дій відсутні.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2018 року, що є об'єктом апеляційного оскарження, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи - згідно ухвали апеляційного суду Черкаської області від 13 серпня 2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

У відповідності до вимог ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Ухвалючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що Угода про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року, у розумінні ст. 203 ЦК України, не суперечить Цивільному Кодексу та іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. На момент її укладення ОСОБА_5 мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, Угода була спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені нею (ТОВ «Силікат-1» використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, а ОСОБА_5 та її правонаступник щорічно отримували орендну плату), тому суд не може визнати дану Угоду недійсною з підстав, наведених у позові.

При цьому суд першої інстанції відхилив доводи представника позивача про те, що даний документ був підроблений ТОВ «Силікат-1», оскільки справжність підпису ОСОБА_5 на аркуші № 4 Угоди, виготовленому у 2012 р., стороною позивача не оспорювалася, як не ставився під сумнів за життя самою ОСОБА_5 ні зміст Угоди від 20.11.2012 р. ні формат, а саме той факт, що 1 -й та 2-й аркуш угоди не становили одне ціле на момент його укладення, також позивачем не надано суду доказів протилежного.

З даним висновком погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

З Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі № б/н від 20 листопада 2012 р. вбачається, що ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_5 уклали даний договір та відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 4,9071 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адмінмежах Чорнобаївської селищної ради строком на 10 років.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 26.08.2015 р. відділом ДРАЦС PC Чорнобаївського РУЮ у Черкаській області - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2016 р. спадкоємцем майна ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - є її дочка ОСОБА_4 Спадщина складається з земельної ділянки площею 4,9071 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області.

У відповідності до копії заказу-наряду №1128 від 21.05.2012 р., замовником є ТОВ «Силікат-1», найменування замовлення «Договір оренди землі», формат «А» - 3.

Згідно копії заказу-наряду №1857 від 18.09.2013 р., замовником є ТОВ «Силікат-1», найменування замовлення «Угода про внесення змін до договору», формат «А» - 4.

Формат листа «А» - 3 має наступні розміри: шириною 297 мм., та довжиною 420 мм.

Формат листа «А» - 4 має розміри: шириною 210 мм., та довжиною 297 мм.

Таким чином, аркуш формату «А»-4 має розмір - половину аркуша формату «А»-3.

Відповідно до вимог діловодства, на бланках документів, замовлених у друкарні, на останньому аркуші замовлення зазначають вихідні дані: назву друкарні, номер замовлення і, з необхідності, тираж і формат бланка.

Реквізити «Чорнобай поліграф підприємство, 2012 Зам. 1121- вірно 2012 Зам.1128» містяться лише на сторінці №4 Угоди, надрукованій в форматі «А»-3.

Аркуш № 2 Угоди, який за твердженням позивача, надрукований в форматі «А»-4, не має жодних посилань на замовлення № 1857 від 18.09.2013, яке наводить позивач у позовній заяві, отже він не являється останнім аркушем даного замовлення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно не погодився із доводами представника позивача в частині того, що остання сторінка Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі, із підписами та «Реквізитами сторін» та із номером замовлення №1128 не має ніякого відношення до Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 р. та ТОВ «Силікат-1» підробив угоду шляхом заміни останнього аркуша угоди із підписом ОСОБА_5, тому дане припущення вірно не прийнято до уваги судом першої інстанції.

Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні посилання позивача на лист Чорнобаївського комунального поліграфічного підприємства про те, що бланк із номером замовлення №1128 розроблявся як Договір оренди земельної ділянки, оскільки такий лист у матеріалах справи відсутній, а із інформації від 02.03.2015 р. (яка міститься на а.с. 8) вбачається лише, що Чорнобаївське КПП надавало послуги ТОВ «Силікат-1» з виготовлення бланків, зокрема 22.05.2012 р. замовлення № 1128 та 18.09.2013 р. замовлення № 1857. Дане твердження позивача не підтверджено належними та допустимими доказами.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи документів № 1427/17-23 від 27.02.2018 р. вбачається: 1. (2). Між титульною та останньою сторінкою угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року є відмінності за відтінком кольору паперу інтенсивністю барвника друкованого тексту та граф, будовою шрифтів, способом нанесення друкованого тексту та граф. 2. (3). 1-й та 2-й аркуш угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року не становили одне ціле.

Листом представника позивача ОСОБА_3 від 26.12.2017 р. питання № 1, що було поставлено на вирішення експерту в ухвалі про призначення експертизи від 09.11.2017р. - зняте.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд першої інстанції прийшов до вірного переконання, що відповідно до п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу та інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставою виникнення цивільних прав -обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правомірність правочину означає, що він є юридичним фактом, який породжує ті правові наслідки, наступу яких бажають сторони, які відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави суспільства, його моральним засадам.

Згідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України зовнішнє волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно до п.2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України та згідно роз'яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ та визнання правочинів недійсним» від 06.11.2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та з застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчинила правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно із законом правочин завжди є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Угода про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року, у розумінні ст. 203 ЦК України, не суперечить Цивільному Кодексу та іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. На момент її укладення ОСОБА_5 мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, Угода була спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені нею (ТОВ «Силікат-1» використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, а ОСОБА_5 щорічно отримує орендну плату), тому суд не може визнати дану Угоду недійсною з підстав, наведених у позові.

Доводи представника позивача про те, що даний документ був підроблений ТОВ «Силікат-1» відхиляються, оскільки справжність підпису ОСОБА_5 на аркуші № 4 Угоди, виготовленому у 2012 р., стороною позивача не оспорювалася, як не ставився під сумнів за життя самою ОСОБА_5 ні зміст Угоди від 20.11.2012 р. ні формат, а саме той факт, що 1 -й та 2-й аркуш угоди не становили одне ціле на момент його укладення, також позивачем не надано суду доказів протилежного.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження та обговорення колегії суддів, але вони підлягають відхиленню з зазначених в даній постанові вище підстав.

Порушень норм процесуального права судом першої інстанції, які є підставою для обов'язкового скасування оскаржуваного рішення, при розгляді даної справи колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у відповідності до вимог ст.375 ЦПК України, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 залишає без задоволення, а рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2018 року у даній цивільній справі - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2018 року, ухваленого суддею Степченко М.Ю. (повний текст виготовлено 04 липня 2018 року), у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Селікат-1» про визнання угоди недійсною - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Судді Гончар Н. І.

Пономаренко В.В.

Сіренко Ю. В.