КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року

справа 761/41948/17

провадження № 22-ц/824/1708/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В, Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3

відповідач - Публічне акціонерноге товариство «Уксоцбанк»

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЧуловськийВолодимир Анатолійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року у складі судді Осаулова А.А. в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Уксоцбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Уксоцбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якому просив визнати виконавчий напис №15268, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 26.07.2017 року щодо звернення стягнення на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 2 433 954,04 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Уксоцбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню залишено без задоволення.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що приватний нотаріус, вчинивши оспорюваний виконавчий напис, не пересвідчився у безспірності заборгованості за кредитним договором, чим порушив правила вчинення відповідної нотаріальної дії. Відповідачем на підтвердження безспірності заборгованості не подано до приватного нотаріуса розрахунок заборгованості, який містить сплачені позивачем грошові кошти у рахунок погашення кредиту та прострочені платежі.

Крім того, укладаючи кредитний договір сторони погодили зміну строку основного зобов'язання. Зазначає, що останній платіж на погашення заборгованості він здійснив 22.10.2012 року, а тому строк користування кредитом вважається таким, що сплив, через 90 календарних днів, тобто 20.01.2013 року, а тому саме з цієї дати у відповідача виникло право вимоги за цим договором. На його думку, приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис 26.07.2017 року після спливу трьох років з дня виникнення у відповідача права вимоги за кредитним договором.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання третя особа не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без задоволення суд першої інстанції виходив із того, що банк надав нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. На час вчинення виконавчого напису кредитний договір та договір іпотеки були чинними, а тому банком не пропущено трирічний строк для звернення до нотаріуса про вчинення виконавчого напису.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 04.07.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладеного договір кредиту №10-29/7762 (а.с. 9-12).

Відповідно до п. 1.1. договору кредиту, кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 131 750,00 доларів США зі сплатою 13.50 процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в Додатку №1 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною, на умовах, визначених цим договором.

Порядок погашення та надання кредиту передбачено п.п. 1.1.1, 1.1.2 та статтею 2 цього Договору.

04.07.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір №10-29/2738, відповідно до умов якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

У п. 4.1 іпотечного договору зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 4.5 іпотечного договору передбачено право іпотекодержателя за своїм вибором звернути стягнення на предмет іпотеки в один із перелічених способів, зокрема на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені у ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до цих норм такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Вимогою про усунення порушень від 09.06.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» повідомлено позивача про існуючу станом на 29.05.2017 року заборгованість за договором кредиту в сумі строкової заборгованості - 1 269 216,93 грн., простроченої заборгованості - 386 283,52 грн., строкової заборгованості по нарахованих відсотках - 4 097,36 грн., простроченої заборгованості по нарахованих відсотках - 774 356,23 грн. Водночас було повідомлено про пропозицію погасити існуючу заборгованість достроково (а.с.105-106).

Позивачем не було вчинено жодної дії, спрямованої на виконання вимог іпотекодержателя.

26.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЧуловськимВолодимиром Анатолійовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №15268, за яким запропоновано звернути стягнення на належну боржнику ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки запропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 29.05.2015 року по 29.05.2017 року, а саме: строкова заборгованість - 1 269 216,93 грн., прострочена заборгованість - 386 283,52 грн., строкова заборгованість по нарахованих відсотках - 4 097,36 грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках - 774 356,23 грн. (а.с.13).

Судом встановлено, що у письмовій вимозі було встановлено 30-денний строк для виконання порушеного зобов'язання. При цьому, вчинення спірного виконавчого напису відбулося більше, ніж через 30 днів з моменту відправлення іпотекодавцем письмової вимоги про виконання порушеного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Проте, безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З викладеного слідує, що нотаріус не перевіряє розрахунок заборгованості,

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідачем було надано всі документи нотаріусу за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису.

Твердження апеляційної скарги, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив первинні розрахунок заборгованості, а тому не переконався у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню, є помилковими, оскільки нотаріусом не перевіряється розрахунок заборгованості, а лише перевіряється наявність необхідних документів для вчинення виконавчого напису.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис після спливу трьох років з дня виникнення у відповідача права вимоги за кредитним договором.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому, в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, останній платіж відповідачем було здійснено 22.10.2012 року.

Відповідно до пункту 4.4 договору кредиту №10-29/7762 від 04.07.2008 року, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених підпунктами 3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Останній платіж за кредитним договором було здійснено 22.10.2012 року, що свідчило про неналежне виконання позичальником обов'язків, покладених кредитним договором, а тому за визначенням пункту 4.4 договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 днів, тобто з 20.01.2013 року.

Оскільки строк виконання основного зобов'язання було змінено на 20.01.2013 року, то саме з цього моменту в банку виникло право вимоги за кредитним договором, а відповідно і право на звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, однак банк звернувся до нотаріуса із зазначеною заявою лише 26.07.2017 року, з пропуском строку, зазначеного у статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Враховуючи, що банк звернувся до нотаріуса з пропуском строку для вчинення виконавчого напису, а тому оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства.

Судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати виконавчий напис №15268, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 26.07.2017 року щодо звернення стягнення на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 2 433 954,04 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді