Дата документу 22.11.2018
Справа № 334/4790/18
Провадження № 2/334/3105/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гура Максим Григорович, про встановлення факту родинних відносин та визнання пава власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гура Максим Григорович, про встановлення факту родинних відносин та визнання пава власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, для складу якої входить квартира АДРЕСА_1.

Окрім позивачки, спадкоємців після смерті ОСОБА_4 немає.

21.12.2017 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим було заведено спадкову справу №134/2017, однак у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом постановою нотаріуса від 04.07.2018 року їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкову квартиру.

На запит нотаріуса ТОВ ЗМБТІ надало відповідь, що померлій ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_2 від 22.09.1994 року на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2, яке було видане виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів.

Крім того, в позові зазначено, що існують розбіжності в написанні імені спадкодавця, а саме: у свідоцтві про народження позивачки ім'я її матері зазначено як «Таісія», а у свідоцтві про смерть зазначено «Таїса», що є додатковою перепоною для належного оформлення всіх спадкових документів.

У зв'язку з існуванням проблем у належному оформленні спадкового майна позивачка звернулась з вказаним позовом до суду, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що померла ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_1. Також просить визнати за собою право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_3.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала.

Третя особа в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи та з'ясувавши обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, про що Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено актовий запис № 744 від 24.112017 року.

Після смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого входить квартира АДРЕСА_4 в м. Запоріжжі, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів 22.09.1994 року.

Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України.

При житті ОСОБА_3 заповіт не склала.

Спадкоємцем першої черги є позивачка ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно свідоцтва про її народження, виданого 05.10.1963 року Ленінським Райбюро ЗАГС м. Запоріжжя і складеного українською мовою в графі «мати» зазначено - ОСОБА_6. В подальшому при оформленні паспорта громадянина України ім'я матері позивачки українською мовою була записане - ОСОБА_3, чим зумовлено різне написання імені матері у свідоцтві про народження позивачки і у свідоцтві про смерть її матері.

Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Гури М.Г. з заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим було заведено спадкову справу №134/2017.

Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою нотаріуса від 04.07.2018 року №394/02-31 позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у ОСОБА_1 були відсутні правовстановлюючі документи на спадкову квартиру.

У зв'язку з вищевказаним позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на визначене спадкове майно в нотаріальному порядку.

31.05.2018 року приватним нотаріусом був зроблений запит за №300/02-14 до ТОВ «ЗМБТІ» щодо надання копій правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_4 в м. Запоріжжі та їх реєстрацію.

Згідно відповіді ТОВ «ЗМБТІ» №5522 від 01.06.2018 року встановлено, що зазначена квартира належить померлій на підставі свідоцтва НОМЕР_2 про право власності на житло, видане 22.09.1994 року виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів.

Вищевказане підтверджується матеріалами спадкової справи №134/2017, в яких наявні належним чином завірені копії правовстановлюючих документів на спадкову квартиру.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.ст.1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, ОСОБА_5 має право на спадкування за законом після смерті матері, як спадкоємець першої черги.

Враховуючи, що позивачка не має можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, а також у зв'язку з необхідністю встановлення факту родинних відносин у судовому порядку, приймаючи до уваги, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину, що факт належності спадкового майна спадкодавцю та факт родинних відносин знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.