АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/181/18 Справа № 182/3211/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участі секретаря Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що з 06 червня 2009 року вони з ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі. З грудня 2013 року між ними припинені шлюбні відносини та 14 березня 2014 року шлюб між ними було розірвано.

В період шлюбу ними було придбано наступне майно:

1.Меблі на загальну суму 47 401 грн. 00 коп.:

- кухня кутова - 11 000, 00 грн.;

- кухонний куток та стіл - 3 000, 00 грн.;

- гарнітур ванної кімнати 1 700,00 грн.;

- шафа-купе вбудована у стіну - 6 800,00 грн. та -1 700,00 грн. матеріали;

- тумба-дзеркало, тумбочка та пуфик - 1 400,00 грн.;

- книжна шафа (вбудована) - 2 900,00 грн.;

- шафа в коридор (вбудована) 3 500, 00 грн.;

- стінка вбудована - 7 500,00грн.;

- диван та два крісла 5 100, 00 грн.;

- ліжко 2 501,00 грн.;

- тумба під телевізор 300,00 грн.

2. Ремонт на загальну суму 97 996,00 грн.:

- ремонт в квартирі та матеріали 54 995,00 грн.;

- ремонт у ванній та кухні 30 000,00 грн.;

- вікна 12 999,25 грн.

3. Побутова техніка на суму 41 062,00 грн.

- холодильник 2 390,00 грн.;

- система опалення та котел - 13 600,00 грн.;

- мікрохвильова піч 825,00 грн.;

- газова плита 1 439,00 грн.

- витяжка 659,00 грн.

- м'ясорубка - 600, 00 грн.;

- пароварка - 300, 00 грн.;

- соковижималка - 200,00 грн.;

- пральна машина 4 000,00 грн.;

- телевізор 1 575,00 грн.;

- маленький телевізор - 800, 00 грн.;

- кондиціонер - 2 525,00грн. + 741,00 грн. матеріали для траси;

- кондиціонер - 2 800, 00 грн.;

- батарея масляна - 600, 00 грн.;

- фільтр для води - 3100, 00 грн.;

- фотоапарат - 2 400,00 грн.;

- ваги напільні 404,00 грн.;

- праска - 242,00 грн.;

- БУБ 393,00 грн.;

- тепловентилятор - 99, 00 грн.;

- швейна машина 570,00 грн.

4. Встановлено автономне опалення на у квартирі суму 13 253,58 грн., а саме виконання робіт з встановлення, дозвільна документація, матеріали для обладнання згідно смети та акту виконаних робіт.

Крім того, за період шлюбу на імя відповідача були зроблені вклади у ПАТ КБ «Приватбанк» на суму, станом на 13 вересня 2013 року 9 000 євро, згідно курсу НБУ на 25 жовтня 2013 року 99 090 грн. Також у 2014 році в період шлюбу вони придбали автомобіль КІА Rio 1.4 LX 4 dr 5М/Т вартістю 135 632 грн.

Позивач просила залишити за ОСОБА_3 спірне майно на загальну суму 335 712 грн. 58 коп. та стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію за речі у розмірі 167 856 грн. 29 коп. та судові витрати.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду від 28 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року було скасовано рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частину придбаного у період шлюбу майна подружжя в сумі 101 655 грн. та судові витрати у сумі 2 015,12 грн. в решті позовних вимог відмовлено (т.1 а.с.191-193).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 лютого 2017 року рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.2 а.с.28-30).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2009 року (т.1 а.с.91).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. В рішенні суду зазначено, що сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також, вказаним рішенням суду встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено у грудні 2013 року (т.1 а.с.105).

Згідно договору купівлі-продажу від 06 лютого 2014 року ОСОБА_3 було придбано у ТОВ «Апекс Авто» автомобіль марки КІА, модель КІА Rio 1,4 LX 4dr 5 М/Т, колір CASSA WHITE, вартість якого становить 135 632 грн. (т.1 а.с.53, 54).

Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_2 посилалася на те, що в період шлюбу з відповідачем ними було придбано вказаний автомобіль та побутову техніку, меблі, здійснено ремонтні роботи та встановлено автономне опалення в квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3, та було придбано автомобіль (т.1 а.с.1-6).

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції послався на те, що позовних вимог про розподіл спільного майна не заявлено, а відповідач ОСОБА_3 заперечує проти стягнення з нього компенсації вартості 1/2 частини спільно нажитого майна подружжя, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм матеріального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України. Поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені у ст. 57 СК України.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

При поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосуванню підлягають положення

ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

В п.п. 22, 23, 24 постанови Пленум Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено судам, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання.

З матеріалів справи вбачається, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2009 року (т.1 а.с.91).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. В рішенні суду зазначено, що сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаним рішенням суду встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено у грудні 2013 року (т.1 а.с.105).

Згідно договору купівлі-продажу від 06 лютого 2014 року було придбано на імя відповідача ОСОБА_3 у ТОВ «Апекс Авто» автомобіль марки КІА, модель КІА Rio 1,4 LX 4dr 5 М/Т, колір CASSA WHITE, вартість якого становить 135 632 грн.(т.1 а.с.53, 54).

Позивач ОСОБА_2 в позовній заяві зазначала, що в період шлюбу з відповідачем ними, крім вказаного автомобіля, було придбано побутову техніку, меблі, здійснено ремонтні роботи та встановлено автономне опалення в квартирі АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 (т.1 а.с.51).

Позивач просила поділити вказане в позовній заяві побутову техніку, меблі, залишивши його відповідачеві, а з відповідача стягнути на її користь 1/2 частину вартості майна та 1/2 частини вартості за проведення ремонту у квартирі і встановлення автономного опалення.

З переліку зазначених в позовній заяві побутової техніки та меблів, як вбачається з матеріалів справи в період шлюбу сторін було придбано наступне майно: кухня кутова вартістю - 11 000 грн.; кухонний куток та стіл вартістю - 3 000 грн.; гарнітур ванної кімнати вартістю - 1700 грн.; шафа-купе, вбудована у стіну вартістю - 6800 грн.; тумба-дзеркало, тумбочка та пуфик вартістю - 1400 грн.; книжна шафа вбудована вартістю 2900 грн.; мясорубка вартістю - 600 грн.; соковижималка вартістю - 200 грн.; пральна машина вартістю 4000 грн.; пилосос вартістю 800 грн.; кондиціонер вартістю 2525 грн.; кондиціонер вартістю 2800 грн.; батарея масляна вартістю 600 грн.; фільтр для води вартістю 3100 грн.; тепловентилятор вартістю 99 грн.; швейна машина вартістю 570 грн. (т.1 а.с.11, 12, 13, 14, 15, 16).

Із зазначеним погодилася і представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні в апеляційній інстанції 13 червня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Стосовно іншого майна, зазначеного в позовній заяві побутової техніки, меблів, а також вартості ремонту у квартирі, що належить відповідачеві, встановлення автономного опалення у цій квартирі представник відповідача заперечувала проти того, що це майно було придбано в період шлюбу сторін, крім того, належних доказів на підтвердження того, що інше майно було придбано в період шлюбу сторін суду не надано.

Також матеріалами справи підтверджується, що ремонт у квартирі, що належить відповідачеві, встановлення автономного опалення у цій квартирі було здійснено до укладення шлюбу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається з вимогами про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу позивач не зверталася.

Представник відповідача в судовому засіданні в апеляційній інстанції заперечувала проти позовних вимог позивача стосовно поділу вказаного в позовній заяві побутової техніки, меблів, автомобіля у такий спосіб - залишити все майно відповідачеві, а з відповідача стягнути на користь позивача 1/2 частину вартості майна, автомобіля та 1/2 частини вартості за проведення ремонту у квартирі і встановлення автономного опалення.

Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується та сторонами визнавалося придбання в період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наступного майна: кухня кутова вартістю - 11 000 грн.; кухонний куток та стіл вартістю - 3 000 грн.; гарнітур ванної кімнати вартістю - 1700 грн.; шафа-купе, вбудована у стіну вартістю - 6800 грн.; тумба-дзеркало, тумбочка та пуфик вартістю - 1400 грн.; книжна шафа вбудована вартістю 2900 грн.; мясорубка вартістю - 600 грн.; соковижималка вартістю - 200 грн.; пральна машина вартістю 4000 грн.; пилосос вартістю 800 грн.; кондиціонер вартістю 2525 грн.; кондиціонер вартістю 2800 грн.; батарея масляна вартістю 600 грн.; фільтр для води вартістю 3100 грн.; тепловентилятор вартістю 99 грн.; швейна машина вартістю 570 грн., перераховане майно слід визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вказане майно підлягає поділу між подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та враховуючи, що кухня кутова вартістю - 11 000 грн., гарнітур ванної кімнати вартістю - 1700 грн., шафа-купе, вбудована у стіну вартістю - 6800 грн., книжна шафа вбудована вартістю 2900 грн. є вбудованими меблями та знаходяться у квартирі, власником якої є відповідач, зазначені меблі слід виділити у власність відповідача ОСОБА_3 Загальна вартість цього майна 22 400 грн.

Інше майно: кухонний куток та стіл вартістю - 3 000 грн., тумба-дзеркало, тумбочка та пуфик вартістю - 1400 грн., мясорубка вартістю - 600 грн.; соковижималка вартістю - 200 грн.; пральна машина вартістю 4000 грн.; пилосос вартістю 800 грн.; кондиціонер вартістю 2525 грн.; кондиціонер вартістю 2800 грн.; батарея масляна вартістю 600 грн.; фільтр для води вартістю 3100 грн.; тепловентилятор вартістю 99 грн.; швейна машина вартістю 570 грн. слід виділити у власності позивача ОСОБА_2 Загальна вартість цього майна 19 124 грн.

Враховуючи, що загальна вартість майна, переданого у власність відповідачу більша, ніж загальна вартість майна переданого у власність позивачу, з відповідача слід стягнути на корись позивача різницю такої вартості в розмірі 3 276 грн.

Стосовно вимог позивача щодо автомобіля, придбаного в період шлюбу слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається відповідачем ОСОБА_3, згідно договору купівлі-продажу №АЛ-06/02/14 від 06 лютого 2014 року, було придбано у ТОВ «Апекс Авто» автомобіль марки КІА, модель КІА Rio 1,4 LX 4dr 5 М/Т, колір CASSA WHITE, вартість якого становить 135 632 грн. (т.1 а.с.53, 54).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2014 року, яким було розірвано шлюб між сторонами та яке набрало законної сили, встановлено, що шлюбні відносини припинені між сторонами з грудня 2013 року (т.1 а.с.105).

Позивач ОСОБА_2 зазначала, що спірний автомобіль було придбано за спільні кошти подружжя, які були вкладом в ПАТ КБ «ПриватБанк», відкритим на імя відповідача ОСОБА_3 в розмірі 9 000 Євро, відкритим в період перебування у шлюбі.

Згідно договору депозитного вкладу №SAMDN 8404 від 12 березня 2013 року (Вклад «Копилка»), укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, на імя ОСОБА_3 було відкрито рахунок та здійснено депозитний вклад в розмірі 9 000 Євро (т.1 а.с.50, т.2 а.с.74, 75).

29 січня 2013 року банком було здійснено переказ суми зазначеного депозитного вкладу із відсотками в розмірі 10 827,12 Євро на карту ОСОБА_3 (т.2 а.с.75)

06 лютого 2014 року ОСОБА_3 було придбано у ТОВ «Апекс Авто» автомобіль марки КІА, модель КІА Rio 1,4 LX 4dr 5 М/Т, колір CASSA WHITE, вартість якого становить 135 632 грн. (т.1 а.с.53, 54).

Доказів на підтвердження того, що кошти за депозитним вкладом, відкритим на імя відповідача в розмірі 9 000 Євро в період шлюбу сторін, є особистими коштами відповідача, а не спільними коштами подружжя, відповідачем суду надано не було.

Таким чином матеріалами справи підтверджується, що спірний автомобіль було придбано відповідачем після припинення шлюбних відносин між сторонами, але за спільні кошти подружжя, які були депозитним вкладом, відкритим на імя відповідача ОСОБА_3 в період шлюбу сторін.

Судом в апеляційній інстанції було зясовано, що вказаний автомобіль знаходиться у відповідача ОСОБА_5 Представник відповідача заперечувала проти того, що відповідач сплатить 1/2 частину його вартості позивачеві, відповідно до заявлених позовних вимог.

Отже, автомобіль марки КІА, модель КІА Rio 1,4 LX 4dr 5 М/Т є спільною власністю подружжя сторін та за ОСОБА_2 слід визнати право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля, і за ОСОБА_3 слід визнати право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності подружжя на наступне майно: кухня кутова вартістю - 11 000 грн.; кухонний куток та стіл вартістю - 3 000 грн.; гарнітур ванної кімнати вартістю - 1700 грн.; шафа-купе, вбудована у стіну вартістю - 6800 грн.; тумба-дзеркало, тумбочка та пуфик вартістю - 1400 грн.; книжна шафа вбудована вартістю 2900 грн.; мясорубка вартістю - 600 грн.; соковижималка вартістю - 200 грн.; пральна машина вартістю 4000 грн.; пилосос вартістю 800 грн.; кондиціонер вартістю - 2525 грн.; кондиціонер вартістю 2800 грн.; батарея масляна вартістю 600 грн.; фільтр для води вартістю 3100 грн.; тепловентилятор вартістю 99 грн.; швейна машина вартістю 570 грн. та автомобіль марки КІА, модель КІА Rio 1,4 LX 4dr 5 М/Т, колір CASSA WHITE вартістю 135 632 грн.

В порядку поділу майна подружжя поділити майно, що є спільною сумісною власністю та виділити у власність ОСОБА_2 наступне майно:кухонний куток та стіл вартістю - 3 000 грн., тумба-дзеркало, тумбочка та пуфик вартістю - 1400 грн., мясорубка вартістю - 600 грн.; соковижималка вартістю - 200 грн.; пральна машина вартістю 4000 грн.; пилосос вартістю 800 грн.; кондиціонер вартістю 2525 грн.; кондиціонер вартістю 2800 грн.; батарея масляна вартістю 600 грн.; фільтр для води вартістю 3100 грн.; тепловентилятор вартістю 99 грн.; швейна машина вартістю 570 грн., загальною вартістю 19 124 грн.

Виділити у власність ОСОБА_3 наступне майно:кухня кутова вартістю - 11 000 грн., гарнітур ванної кімнати вартістю - 1700 грн., шафа-купе, вбудована у стіну вартістю - 6800 грн., книжна шафа вбудована вартістю 2900 грн., загальною вартістю 22 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3 276 грн. різниці вартості поділеного майна.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля марки КІА, модель КІА Rio 1,4 LX 4dr 5 М/Т.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля марки КІА, модель КІА Rio 1,4 LX 4dr 5 М/Т.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за звернення з позовом та апеляційною скаргою в розмірі 2 845 грн. 57 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді