Провадження № 2о/522/75/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 cічня 2018 року

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Кічмаренко С.М.

при секретарі Стогнієнко Т.Г.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання безвістно відсутнім, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, по якій просить суд визнати безвісти відсутнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце проживання: 65012, АДРЕСА_1; початком безвісної відсутності вважати 01.01.2005 року.

При цьому заявник посилається, на те, що він є власником АДРЕСА_2.

У квартирі, в якій він проживає разом із неповнолітнім сином, на даний час зареєстрований і його батько ОСОБА_2, що підтверджується копією довідки КП ЖКС «Фонтанський» про склад сім'ї. Шлюб між його батьком та матірю був розірваний ще у 1992 році, а у 1995 році він виїхав до Кіпру і до теперішнього часу його місцеперебування невідоме.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, які зареєстровані за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заявник посилається на те, що ОСОБА_2 з 1995 року разом з ним не проживає, він виїхав до Кіпру, забравши свої речі і до сьогодні заявник не має жодних відомостей про його місце перебування.

Судом, з метою зясування вищезазначених тверджень було витребувано з Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) відомості чи перетинав державний кордон України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 1995 року по теперішній час, та до якої країни світу він виїжджав.

Підтверджень того, що ОСОБА_2 дійсно виїхав за межі країни отримано не було.

Заявником також не було надано до суду підтверджень того, що він звертався до органів Національної поліції в Одеській області про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходиться в розшуку і до сьогодні його місце проживання не встановлено.

Відповідно до довідки від 15.12.2016 року, виданої Комунальним підприємством Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім необхідно заявнику, оскільки надає можливість не сплачувати комунальні послуги за особу, яка ними фактично не користується.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Таким чином, суд вважає, що не знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_2 є безвісно відсутнім враховуючи те, що заявник не звертався до органів Національної поліції з ціллю встановлення місцезнаходження ОСОБА_2, не була розпочата оперативно-розшукова справа.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Таким чином суд вважає заявлені вимоги не обгрунтованити та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того вимоги стосовно виписки ОСОБА_2, з квартири суд вважає, що ці вимоги повинні розглядатися в позовному проваджені, у встановленому законодавством України порядку.

Виходячи викладене, суд доходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 137, 168, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання безвістно відсутнім відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційному суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: С.М.Кічмаренко

10.01.18