ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1421/18
Провадження № 2/362/1359/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., при секретарі Лагуті I.A.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії та просив визнати протиправним та скасувати протокольне рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 04 серпня 2017 року № 147 в частині відмови в перенесенні дати зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік на з 03 березня 1995 року на 02 жовтня 1993 року, виходячи з чого, вважати датою зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік з загальній черзі - 02 жовтня 1993 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване ним протокольне рішення є протиправним, оскільки воно прийнято на підставі Наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 р. № 20, який втратив чинність ще 06.10.2006 р. Зазначив, що у відповідності до діючої на момент прийняття оскаржуваного рішення Наказу Міністра оборони України № 577 від 06.10.2006 р., датою зарахування його на квартирний облік повинно бути 02.10.1993 р.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з мотивів, викладених у відзиві. Просив суд у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 1989 р. по 2009 р. проходив військову службу у Збройних силах України, що підтверджується витягом з послужного списку Васильківського об`єднаного міського військового комісаріату від 01.12.2009 року №1159 (а.с.18).
З 02 жовтня 1993 року позивач із дружиною перебував на квартирному обліку при в/ч НОМЕР_2 м. Бердичів, що стверджується витягом з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 02 жовтня 1993 року № 10 (а.с.12).
Згідно витягу з протоколу рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 12 вересня 1996 року № 93 позивача разом з дружиною було зараховано на квартирний облік як такого, що не забезпечений житлом (а.с.14).
З довідки від 14 вересня 1998 року № 63, вбачається, що ОСОБА_1 з родиною в складі 3 осіб він, дружина та донька перебуває на квартирному обліку з 02 жовтня 1993 року (а.с.15).
Відповідно до витягу житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 30 листопада 1998 року № 13 ОСОБА_1 було зараховано час перебування на квартирному обліку з 03 березня 1995 року (а.с.16).
На підставі протоколу № 36 від 21 листопада 2007 року до облікової справи ОСОБА_1 були внесені зміни, а саме зарахований на чергу був син позивача, після чого склад сім`ї почав налічувати 4 особи (а.с.17).
Наказом Командувача повітряних сил Збройних Сил України № 510 від 28 жовтня 2009 року ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я (а.с.20).
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 13 листопада 2009 року № 239 ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Васильківського ОМВК (а.с.21).
Як вбачається з витягу з протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №64 від 18 грудня 2009 року ОСОБА_1 було зараховано на облік для отримання житла поза чергою з 18 грудня 2009 року, а в загальній черзі без змін (а.с.22).
03 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив внести зміни до його облікової квартирної справи щодо дати зарахування на квартирний облік (а.с.10).
Відповідно до витягу з протоколу житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 04 серпня 2017 року № 147, ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні його клопотання на підставі положень Наказу Міністра оборони України від 03 лютого 1995 № 20. що втратив чинність 06 жовтня 2006 року на підставі Наказу Міністра оборони України № 577 (а.с.9).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, Житловим кодексом УРСР, постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» від 03.08.2006 № 1081 та Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 № 577 в редакціях, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до частини першої ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно із статтями 34 та 37 Житлового кодексу УРСР, потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
Ст. 43 Житлового кодексу УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Відповідно до пункту 3.1 Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 р. № 577, військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до чинного законодавства.
Згідно із п. 26 постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» та пунктом 3.7 Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 № 577, військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Як вбачається з витягу з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 02 жовтня 1993 року № 10 позивач поставлений в загальну чергу на облік з 02 жовтня 1993 року, а не в першочергову чи позачергову, тому дія Наказу Міністра оборони України № 20 від 03.02.1995 в цій частині на нього не мала поширюватись.
Як вбачається з матеріалів справи в 1996 році, коли позивач прибув на службу у в/ч НОМЕР_1 , його було зараховано на квартирний облік не з 03 березня 1995 року на підставі Наказу Міністра оборони України № 20 від 03.02.1995, а з 02 жовтня 1993 року, лише протокольним рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 30 листопада 1998 року № 13 без відома позивача його було зараховано на квартирному обліку з 03 березня 1995 року.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача в частині перенесення дати зарахування на квартирний облік з 03 березня 1995 року на 02 жовтня 1993 року, оскільки оскаржувані дії відповідача призводять до порушення рівності в черговості забезпечення житлом військовослужбовців, які проходять військову службу, не змінюючи місця служби, та військовослужбовців, які внаслідок переїзду до іншого місця служби, втрачають при цьому час квартирного обліку за попереднім місцем служби.
На переконання суду, належним захистом порушених прав ОСОБА_1 буде перенесення дати його зарахування на квартирний облік з 03 березня 1995 року на 02 жовтня 1993 року.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263, 354- 355 ЦПК України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати протокольне рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 04 серпня 2017 року № 147 в частині відмови в перенесенні дати зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік на з 03 березня 1995 року на 02 жовтня 1993 року, виходячи з чого, вважати датою зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік з загальній черзі - 02 жовтня 1993 року.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У відповідності до Розділу XII Перехідних положень (п. 15.5) апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду Київської області або через Васильківський міськрайонний суд Київської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Уразі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Корнієнко С.В.