справа № 179/2244/17
провадження № 2-з/179/32/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року суддя Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Заявник в заяві посилається на те, що до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області подана позовна заява ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Між сторонами укладено кредитний договір, позивачем з метою забезпечення зобовязання відповідачу передано під заставу автомобіль. Постановою державного виконавця від 23 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження щодо стягнення з позивача заборгованості за вказаним кредитним договором та витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису. 13 червня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис, за яким у безспірному порядку пропонується стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором з урахуванням витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису.

Заявник зазначає, що нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості та не враховано невідповідність стягнутої за виконавчим написом суми дійсному розміру заборгованості, а також нотаріусом не взято до уваги той факт, що з дня виникнення права вимоги у банку вже минуло більше трьох років. Тому прохає визнати виконавчий напис таким, що не підлягає стягненню.

Дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову необхідно відмовити за наступних підстав.

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів доданих до позовної заяви не вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Т.А.Ковальчук