Провадження №22-ц/772/212/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач :Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 рокуСправа № 127/20236/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючого Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В. Стадника І.М.,

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2017 року, яке ухвалене суддею Вінницького міського суду Вінницької області А.В. Прокопчук,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, комунального підприємства «Вінницяводоканал» про визнання відмови безпідставною та усунення перешкод в підключені до мережі водопостачання.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що він є власником 1/4 житлового будинку, який знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Вишневського, 7.

В його частині будинку на даний час відсутнє водопостачання, разом з дозволом на приєднання до каналізації. Для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику таких послуг надаються технічні умови. Однак, однією з умов виготовлення технічних умов на водопостачання будинку позивача є отримання письмового дозволу власника мережі, яким є відповідач.

З метою отримання відповідного дозволу ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3, проте йому було відмовлено без жодних обєктивних на те причин. В результаті даної відмови позивач позбавлений можливості виготовити технічні умови, які необхідні для підключення до мережі централізованого водопостачання та укладення відповідної угоди.

ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, тому потребує спеціального догляду та гідних умов проживання. Крім того, він не має фізичної можливості самостійно, без сторонньої допомоги приносити воду з криниці. В звязку з цим потребує проведення водопроводу до власного житла для забезпечення собі гідних умов проживання у власному житлі. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 змушений був звернутися до суду з даним позовом , у якому просив визнати безпідставною відмову ОСОБА_3 у наданні йому дозволу на підєднання до мережі водопостачання, яка проходить по вул. Вишневського в м. Вінниці; зобовязати комунальне підприємство «Вінницяводоканал» виготовити технічні умови на водопостачання, необхідні для підєднання його частини будинку, який знаходиться за адресою: вул. Вишневського, 7, м. Вінниця, до мережі водопостачання, яка проходить по вул. Вишневського в м. Вінниці, без письмового дозволу ОСОБА_3.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

З таким рішенням не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважаючи, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального права, вважаючи його незаконним та необгрунтованим, просив його скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, прийшла до наступного висновку.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції були встановлені такі обставини справи.

ОСОБА_2 є власником 1/4 частки житлового будинку №7 по вул. Вишневського в м. Вінниці та з 16 січня 2008 року зареєстрований за вказаною адресою.

24 березня 2017 року позивач письмово звертався до голови комітету мікрорайону «Пирогово» ОСОБА_4 та голови ініціативної групи по вул. Вишневського ОСОБА_3 з письмовою заявою про надання дозволу на підключення до водопроводу діаметром 32 дюйма, який проведений поряд з його будинком за адресою: м. Вінниця, вул. Вишневського, 7, оскільки він є інвалідом та не може жити в умовах без водопостачання.

З відмітки, зробленої на даній заяві, вбачається, що ОСОБА_3 не надала дозволу на підключення до водопроводу. Голова комітету мікрорайону «Пирогово» ОСОБА_4 зазначив, що він не має повноважень надавати дозвіл на підключення домоволодіння до мережі водопроводу, який розміщений на вул. Вишневського, так як даний водопровід є приватним. Дозвіл на підключення надає голова ініціативної групи ОСОБА_3

Судом встановлено, що мережа водопостачання діаметром 90 мм, яка проходить по вул. Вишневського (від ІІ-го пров. Вишневського до вул. Гагаріна) знаходиться на балансі ОСОБА_3. Дана мережа водопостачання є власністю ОСОБА_3, нею експлуатується та ремонтується.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Змістом ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень і які мають значення для справи.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України).

За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відмовляючи у визнанні відмови ОСОБА_3 безпідставною суд першої інстанції виходив з того, що вона є власником мережі водопостачання, яка проходить по вул. Вишневського в м. Вінниці, питання щодо встановлення порядку користування її мережею водопостачання (приєднання водопроводних вводів до її водопровідних мереж) та кола осіб, яким вона може надати таке право, вирішується ОСОБА_3 на власний розсуд.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він прийнятий з дотримання вказаних вище норм матеріального закону, який підлягає застосуванню при даному виді правовідносин, а також у відповідності з процесуальним законом.

В ході апеляційного розгляду позивач пояснив, що йому зручніше під'єднатися до водопроводу ОСОБА_3, оскільки це буде менш матеріально затратно для нього.

Частиною 1 статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення обєкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та телекомунікації.

Також під технічними умовами мається на увазі комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам, зокрема щодо водопостачання, водовідведення (п. 1.2. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затвердженими Наказом Міністерства по питаннях житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 р. № 190).

Згідно п.2.1. вищевказаних Правил, договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Відповіднодо п. 4.1. Правил, для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику таких послуг надаються технічні умови. Для одержання технічних умов замовник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення подає до виробника таких послуг: заяву; опитувальний лист; ситуаційний план з визначенням місця розташування земельної ділянки на відповідній території. Технічні умови мають містити графічний матеріал із нанесенням відповідних інженерних мереж та місць приєднання до них об'єкта будівництва. Виробник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення видає замовнику технічні умови згідно з поданою заявою протягом десяти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви з урахуванням потужностей споруд та пропускної спроможності мереж систем централізованого водопостачання та водовідведення, із зазначенням умов для проектування вводу: місця приєднання, місця розташування водомірного вузла, умов для влаштування проміжного резервуара і насосів - підвищувачів тиску.

П.4.8 Правил передбачено, що виробник узгоджує приєднання водопровідних вводів субспоживачів до водопровідних мереж споживачів за умови наявності згоди споживачів.

Посилаючи на зазначене вище міський суд прийшов до висновку, що комунальне підприємство «Вінницяводоканал» має право на виготовлення технічних умов на водопостачання, необхідних для під'єднання будинку позивача до спірної мережі водопостачання за наявності письмового дозволу ОСОБА_3, оскільки саме вона є власником даної мережі та споживачем , до якої позивач має бажання приєднатись. Вважаючи таку позовну вимогу необґрунтованою, суд першої інстанції правильно відмовив в її задоволенні.

Апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що КП «Вінницяоблводоканал» була надана відповідь на запит позивача, у якій міститься інформація про те, що ОСОБА_3 є власником, який здійснює експлуатацію та ремонт мережі водопостачання по вул. Вишневського в м. Вінниці. Та матеріали справи не містять жодних доказів, що ОСОБА_2 звертався до відповідача з заявою про виготовлення технічних умов на водопостачання, а також доказів, що йому була надана відмова щодо виготовлення таких технічних умов. Це вказує на те, що з боку відповідача права ОСОБА_2 порушені не були та на відсутність предмету спору між ними.

В ході апеляційного розгляду позивач підтвердив, що письмово до виробника послуг централізованого водопостачання та водовідведення не звертався.

Хоча суд першої інстанції на дану обставину уваги не звернув, однак , на думку апеляційного суду, по суті правильно відмовив в задоволенні позову.

Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що суд першої інстанцій без відповідних на це доказів визнав право власності на водопровід за ОСОБА_3, оскільки дане питання не було предметом спору і з таким позовом ОСОБА_3 до суду не зверталась.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому до уваги колегією суддів не беруться.

В ході апеляційного розгляду справи скаржником не було надано інших доказів, які б вказували на безумовну невідповідність висновків суду обставинам справи, що є обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже, при ухваленні рішення Вінницьким міським судом Вінницької області було додержано норми матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складений 18.01.2018.

Головуючий

Судді: