Провадження № 2/127/6744/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Мельника А.В.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що шлюб між сторонами було зареєстровано 18.07.1993 року відділом ЗАГСу Хмільницького міськвиконкому Вінницької області, за актовим записом 123. Від шлюбу у сторін народився донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя у сторін не склалось у зв'язку з різними поглядами на життя, поведінку та роль кожного з подружжя в сім'ї. Відповідач недбало ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків батька та чоловіка, не цікавиться проблемами сім'ї. Вказана байдужість до сім'ї призвела до того, що він залишив свою сім'ю та з листопада 2012 року став проживати разом з іншою жінкою. Позивач вважає, що така поведінка відповідача не відповідає моральним цінностям, загальним уявленням щодо поведінки подружжя. Позивач втратила повагу та довіру до ОСОБА_1 та вважає, що їхнє спільне проживання є недоречним, оскільки фактично їхня сім'я перестала існувати та примирення неможливе. Спору про визначення місця проживання дитини та поділу майна у сторін немає. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд розірвати шлюб укладений з ОСОБА_1 та стягнути з нього понесені судові витрати.

До судового засідання позивач не зявилась однак на адресу суду надала заяву в якій вказала що розгляд справи проводити у її відсутність, наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем.

В судовому засіданні відповідач позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу з відповідачем.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.07.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-АМ № 444303 (на 7 а.с.)

Причиною розладу в сімї стали різні характери і погляди на сімейне життя, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що сторони наполягали на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з 640,00 грн. судового збору.

Керуючись, ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований Хмільницьким міськвиконкомом Вінницької області, актовий запис № 123.

Прізвище позивача ОСОБА_2 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, Вінницької обл.) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованої та проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7) 640,00 грн. (шістсот сорок гривень) 00 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному суді Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги через Вінницької міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя: