Справа № 263/226/18
Провадження № 2/263/67/2018
УХВАЛА

12 січня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, перевіривши матеріали заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 09 січня 2018 року надійшла заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. На обґрунтування вимог ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3) посилається на те, що у її свідоцтві про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, її імя зазначено «Любов Марія», однак при отриманні паспорту у 1959 році допущена помилка та зазначено імя «Любов». 27 листопада 1960 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб ОСОБА_3 з ОСОБА_4, після реєстрації шлюбу заявник змінила прізвище на «Ісирова». 27 липня 1969 року шлюб з ОСОБА_4 розірвано, а заявник змінила прізвище на дошлюбне «Мамчур». 16 жовтня 1969 року зареєстровано шлюб ОСОБА_3 з ОСОБА_5 Під час шлюбу 24 січня 1972 року у них народилася дитина ОСОБА_6 28 листопада 1985 року шлюб між заявником та ОСОБА_5 розірвано, після розірвання шлюбу заявник залишила прізвище без змін «Ханчас». 09 січня 1988 року зареєстровано шлюб заявника та ОСОБА_7, який є громадянином ОСОБА_8 Федерації, переїхала до м. Москва та отримала громадянство ОСОБА_8 Федерації. У всіх документах щодо вказаних обставин, крім свідоцтва про народження, імя заявника зазначене «Любов». У 2005 році чоловік заявника помер і вона вирішила повернутись до м. Маріуполя, де проживає її донька. Для цього вона звернулася до Жовтневого РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області для отримання дозволу на імміграцію та посвідки на постійне місце проживання в Україні, однак при розгляді її документів виявилось, що її імя у свідоцтві про народження та в інших документах відрізняється, тому ОСОБА_2 не може отримати дозвіл на імміграцію та посвідку на постійне місце проживання в Україні. У звязку із чим, посилаючись на ст. ст. 293, 315-316 ЦПК України просила суд встановити, що ОСОБА_3 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області, яка зазначена у свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області, зазначена в паспорті громадянина ОСОБА_8 Федерації, виданому Відділом внутрішніх справ Олексіївським м. Москви 27 січня 2000 року, є однією і тією ж особою.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У звязку з цим, оскільки заява надійшла до суду 04 січня 2018 року, справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На порушення указаних вимог заявником не додане підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

До заяви про встановлення факту додана квитанція про сплату судового збору в розмірі 320 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пп. 2 п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року у розмірі 1762 гривень.

Тобто ставка судового збору за подання фізичною особою до суду заяви у справах окремого провадження з 1 січня 2018 року становить 352,4 гривень.

Судовий збір за подання позовної заяви до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області необхідно перерахувати або внести за такими реквізитами: одержувач: ОСОБА_9. УК/Жовтнев. р-н/22030001 (Жовтневий районний суд м. Маріуполя); Код ЄДРПОУ (банку): 37989721; Код ЄДРПОУ (суду): 02895610; Банк одержувача: ГУ ДКСУ у Донецькій області; р/р: 0052; МФО: 834016.

На підтвердження оплати судового збору до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області необхідно надати оригінал квитанції про оплату з урахуванням суми вже сплаченого судового збору.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки положеннями цього Кодексу, які регулюють питання щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, не врегульоване питання про залишення заяви про встановлення факту без руху, то суд застосовує аналогію закону та вважає, що таку можливо залишити без руху відповідно до положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, слід дійти висновку про залишення заяви без руху та надання заявнику строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 3, 95, 175, 177, 185, 294 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду, а саме:

- надати підтвердження того, що заявником не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- надати підтвердження сплати судового збору в належному розмірі.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута заявнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набуває законної сили негайно.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.М. Музика