Справа № 640/304/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2018 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (адреса проживання: 61070, АДРЕСА_1), заінтересовані особи: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області (місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Сумська, 61) про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Харкова із заявою, де заінтересованою особою вказала: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області та просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 16 грудня 2017 року у м. Луганськ Луганської області.

В обґрунтування своїх доводів заявник вказує, що померла ОСОБА_2 є її бабусею, яка станом на час смерті проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2 та похоронена на кладовищі, розміщеному в м. Луганськ Луганської області, що розташоване на тимчасово окупованій території, непідконтрольній державній владі України. Встановлення факту смерті померлої ОСОБА_2 в судовому порядку для заявника є необхідним для подальшої належної реєстрації вказаного факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу згідно до вимог чинного законодавства України.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2018 року було відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 та призначено до судового розгляду.

В судове засідання заявник не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала свою заяву та просила встановити факт смерті бабусі ОСОБА_2. Також, просила залучити до справи письмові докази в обґрунтування заяви та докази отримання заінтересованою особою ухвали суду про відкриття провадження та письмові пояснення по справі для залучення їх до провадження справи.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Подав до суду письмові пояснення, в яких просив розглядати справу у їх відсутність та зазначив, що заперечень щодо встановлення факту смерті не має.

Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до положень частини 2 статті 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Положення частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою.

Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров*я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545.

Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.) ; у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.).

Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється.

Як вбачається з паспортних даних заявника ОСОБА_1, вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6-7).

З довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 08.09.2015 року вбачається, що фактичне місце проживання ОСОБА_1- АДРЕСА_2. (а.с. 8).

Згідно наданих до суду доказів, ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2: свідоцтво про народження ОСОБА_1 серії І-ЕД №250552 від 24.02.1994 року, з якого вбачається, що її батьком є ОСОБА_3 (а.с. 12) та свідоцтво про народження ОСОБА_3 серії І-ЯК №347577 від 01.12.1967 року, з якого вбачається, що його матірю є ОСОБА_2. (а.с.13).

Судом встановлено, що 16 грудня 2017 року у м. Луганськ Луганської області померла бабуся заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що мається свідоцтво про смерть серії І-ВВ № 048625, видане Ленінським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерста юстиції ЛНР 19.12.2017 р. (а.с.5) та довідка про причину смерті, видана 16.12.2017 року, згідно якої причиною смерті ОСОБА_2 є хронічна серцева недостатність дифузний кардіосклероз.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2, судом було досліджено надані заявником докази, а саме: фотографії з місця поховання, договір заказ від 17.12.2017 року на організацію та проведення поховання, квитанцію про сплату копки могили, копію свідоцтва про поховання, лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 16.12.2017 року в м. Луганськ.

Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на підконтрольну Україні територію, але бланки суворої звітності вивезені не були, у зв'язку з чим, видані на цій території після 01 грудня 2014 року документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України.

Враховуючи викладене, надане заявником свідоцтво про смерть є незаконним і не створює правових наслідків.

Заявник є онукою померлої та має намір зареєструвати смерть ОСОБА_2 у передбаченому законодавством України порядку, але відсутність належно оформленого свідоцтва про смерть чинить їй перешкоди у цьому.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом було встановлено, що 16 грудня 2017 року у м. Луганськ Луганської області ОСОБА_2 померла та її було поховано. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її бабусі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки знайшла своє повне підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

Керуючись ст.ст. 76- 81, 259, 264-265, 293-294, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса проживання: 61070, АДРЕСА_3), заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області (місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Сумська, 61) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла у м. Луганськ Луганської області 16 грудня 2017 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя :