РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/10217/16-ц

Провадження № 2/643/232/18

12.12.2018 року Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Єрмак Н.В.

за участю секретаря Зубко А.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_9 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про застосування до договору іпотеки № 2546 від 03.06.2016 року, укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наслідків недійсності нікчемного правочину скасувавши обтяження житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: м.Харків, вул. Істомінська, 37, з підстав зазначених в ст.228 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.11.2009 року вона є власником житлового будинку за адресою: м.Харків, вул. Істомінська, 37. В лютому 2015 року вказаний будинок, без відома власника відчужено на електронних торгах ОСОБА_10 В подальшому на підставі заочного рішення Московського районного суду м.Харкова її було виселено з вказаного житлового будинку. Позивач оскаржила в судовому порядку результати електронних торгів, але будинок за цей час був проданий ще раз відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 В цій справі судом першої інстанції накладено арешт на спірний будинок, але ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.05.2016 року ухвалу про забезпечення позову скасовано. Після чого 03.06.2016 року відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали договір іпотеки з ОСОБА_8, предметом якого є спірний житловий будинок. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 18.07.2016 року було повторно накладено заборону на відчуження спірного будинку.

Позивач також посилався на те, що достовірно знаючи, що питання забезпечення позову остаточно не вирішено та скориставшись фактом наявності ухвали апеляційного суду, відповідачі уклали договір іпотеки та наклали заборону відчуження спірного будинку. Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7, усвідомлюючи можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про повернення будинку в натурі, уклали договір іпотеки та наклали обтяження на спірний будинок.

Виходячи з вищевикладеного, вважає, що дії відповідачів щодо укладення договору іпотеки були спрямовані на порушення Конституційних прав позивача на судовий захист, тому, посилаючись на ст.228 ЦК України, просить позов задовольнити.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 24.01.2017 року задоволено клопотання про залучення ОСОБА_9 в якості третьої особи.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 25.09.2017 року зупинено провадження по справі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17.10.2018 року ухвалу Московського районного суду м.Харкова про зупинення провадження скасовано.

Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, в судове засідання призначене на 12.12.2018 року не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представники відповідачів в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.У задоволенні позову просили суд відмовити за його безпідставністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_5 підтримав, просив їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

16 лютого 2015 року ОСОБА_10 придбав спірний будинок на електронних торгах, проведених Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

27 лютого 2015 року державним виконавцем Московського ВДВС Харківського МУЮ на підставі протоколу № 51042 від 16.02.2015 року, виданого Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, був виданий акт про проведення електронних торгів з реалізації лоту № 38140, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями № 37 по вул. Істомінській м. Харкова, що належав ОСОБА_5, на підставі якого 27.02.2015 року було зареєстровано право власності за ОСОБА_10

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до Московського районного суду з позовом про скасування результатів електронних торгів.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 03.12.2015 року задоволено заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний будинок.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.05.2016 року скасовано ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 03.12.2015 року про забезпечення позову.

09 вересня 2015 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_11 та зареєстрованого в реєстрі за № 4293, після чого ОСОБА_6 став власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Істомінська, буд. 37.

Також 09 вересня 2015 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО та зареєстрованого в реєстрі за № 4289, після чого ОСОБА_7 стала власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Істомінська, буд. 37.

03.06.2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали договір іпотеки № 2546 з ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_12, предметом якого є житловий будинок розташований за адресою: м.Харків, вул. Істомінська, 37. В рамках укладення іпотечного договору нотаріусом накладено обтяження на спірний будинок.

Відповідно до ст.228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

У разі недодержання вимог щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

У правовому висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-1528цс15, зазначено, що: «Відповідно до статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження обєктами права власності українського народу землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу обєктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших обєктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не вважаються такими, що порушують публічний порядок».

Спірний правочин, а саме договір іпотеки від 06 червня 2016 року, не посягає на суспільні, економічні та соціальні основи держави, не спрямований на порушення публічного порядку, не є правочином щодо відчуження викраденого майна, а відтак не є таким, що порушує публічний порядок. Встановлені в судовому засіданні юридичні факти не дають підстав для кваліфікації вказаного правочину за ст. 228 ЦК України.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_5, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: ОСОБА_6, місце мешкання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_7, місце мешкання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_8, місце мешкання: АДРЕСА_2.

Третя особа: ОСОБА_9, місце мешкання: АДРЕСА_3.

Суддя Н.В. Єрмак