Справа №359/7359/16-ц
Провадження №2/359/92/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя,

встановив:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що 7 серпня 2010 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 Під час шлюбу вони придбали телевізор торгової марки «Samsung» вартістю 4500 гривень, телевізор торгової марки «Supra» вартістю 3600 гривень, кондиціонер вартістю 3500 гривень, супут-никову тарілку вартістю 1800 гривень, ліжко, ортопедичний матрац вартістю 2800 гривень, журнальний столик вартістю 450 гривень, пральну машину вартістю 8100 гривень, холо-дильник вартістю 4500 гривень, кухонний куток вартістю 800 гривень, кухонну стінку вартістю 1500 гривень, пароварку, міксер, ноутбук торгової марки «Lenovo» вартістю 4800 гривень та автомобіль марки «ВАЗ-2109» вартістю 48000 гривень. Водночас, ОСОБА_3 не бажає проживати однією сімєю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Крім того, сторони не дійшли згоди з приводу майна, придбаного ними під час шлюбу. Тому ОСОБА_3 просить суд розірвати шлюб, укладений 7 серпня 2010 року між нею та ОСОБА_4, зареєстрований виконавчим комітетом Ревненської сільської ради, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис за №5; виділити у власність позивача майно загальною вартістю 33400 гривень: а саме, телевізор торгової марки «Samsung» вартістю 4500 гривень, кондиціонер вартістю 3500 гривень, ортопедичний матрац вартістю 2800 гривень, пральну машину вартістю 8100 гривень, холодильник вартістю 4500 гривень, газову плиту торгової марки «Beko» вартістю 5200 гривень, пароварку, міксер та ноутбук торгової марки «Lenovo» вартістю 4800 гривень; у власності ОСОБА_4 залишити інше майно загальною вартістю 56150 гривень: а саме, телевізор торгової марки «Supra» вартістю 3600 гривень, супутникову тарілку вартістю 1800 гривень, ліжко, журнальний столик вартістю 450 гривень, кухонний куток вартістю 800 гривень, кухонну стінку вартістю 1500 гривень та автомобіль марки «ВАЗ-2109» вартістю 4800 гривень; а також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 22750 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 підтримують позов та наполягають на його задоволенні.

ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 визнають позов лише в час-тині вимоги про розірвання шлюбу. Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що перелічене вище майно було придбано під час шлюбу. Зокрема, ОСОБА_5 придбав телевізор торгової марки «Supra» та кондиціонер торгової мар-ки «Galanz». Власником автомобіля марки «ВАЗ-2109» взагалі є ОСОБА_6 Тому ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 просять суд відмовити у задоволен-ні позову в частині вимоги про поділ майна.

ОСОБА_5 не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунту-вання своїх заперечень відповідач посилається на те, що саме він придбав телевізор торгової марки «Supra» та кондиціонер торгової марки «Galanz». Ця обставина свідчить про те, що вказане майно не є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Тому ОСОБА_5 просить суд відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_6 також не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В об-ґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що є власницею автомобіля марки «ВАЗ-2109». Тому ОСОБА_6 просить суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, а також дослідивши письмові дока-зи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 7 серпня 2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконав-чим комітетом Ревненської сільської ради, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис за №5. Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №103121 від 7 серпня 2010 року (а.с.10).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього ж Кодексу шлюб ґрунтуєть-ся на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не до-пускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_3 та відповідач не бажають жити однією сімєю. Вони не мають намір вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між ними, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч.1, ч.3 ст.61 цього ж Кодексу обєктом права спільної сумісної власності по-дружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то майно, яке було одержане за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

З копії договору про надання споживчого кредиту №0 від 13 березня 2011 року (а.с.17), а також копій гарантійних документів (а.с.40-46, 75-76, 78-80) вбачається, що під час шлюбу позивач та ОСОБА_4 придбали телевізор торгової марки «Samsung», холодильник-морозильник торгової марки «Ariston», пароварку торгової марки «Saturn», кондиціонер торгової марки «Galanz», газову плиту торгової марки «Beko» та теле-візор торгової марки «Supra».

Гарантійні документи були надані саме ОСОБА_3, а не ОСОБА_5 Крім того, він взагалі не подав жодної квитанції або іншого платіжного документа на під-твердження придбання ним телевізору торгової марки «Supra» та кондиціонеру торгової мар-ки «Galanz». Тому суд критично оцінює доводи ОСОБА_5 про те, що він ніби-то придбав це рухоме майно.

Крім того, з п.1.1 та п.1.2 договору купівлі-продажу транспортного засобу №00215/02/ 3243/2016 від 25 травня 2016 року (а.с.126) вбачається, що 22 вересня 2015 року за відпо-відачем був зареєстрований автомобіль марки «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_1.

Ретельний аналіз наведених обставин свідчить про те, що позивач та ОСОБА_4 набули право спільної сумісної власності на телевізор торгової марки «Samsung», холо-дильник-морозильник торгової марки «Ariston», пароварку торгової марки «Saturn», конди-ціонер торгової марки «Galanz», газову плиту торгової марки «Beko», телевізор торгової марки «Supra» та автомобіль марки «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 цієї ж статті неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Як розяснив Верховний Суд України в правовій позиції у справі №6-486цс16, у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Зі звіту про оцінку майна (а.с.57-83) вбачається, що вартість телевізора торгової марки «Samsung» становить 4500 гривень, холодильника-морозильника торгової марки «Ariston» 4433 гривні, пароварки торгової марки «Saturn» 500 гривень, кондиціонера торгової марки «Galanz» 3591 гривню, газової плити торгової марки «Beko» 5000 гривень та телевізора торгової марки «Supra» 3550 гривень. Загальна вартість переліченого майна складає 21574 гривень. Ця обставина свідчить про те, що кожен з подружжя має право на виділ в його влас-ність майна вартістю 10787 гривень (21574 : 2).

У судовому засіданні представники сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнали, що ОСОБА_3 користується майном вартістю 8933 гривні: а саме, телевізором торгової марки «Samsung» вартістю 4500 гривень та холодильником-морозильником торгової марки «Ariston» вартістю 4433 гривні; ОСОБА_4 користується майном вартістю 12641 гривні: а саме, пароваркою торгової марки «Saturn» вартістю 500 гривень, кондиціонером торгової марки «Galanz» вартістю 3591 гривні, газовою плитою торгової марки «Beko» вар-тістю 5000 гривень та телевізором торгової марки «Supra» вартістю 3550 гривень. На під-ставі ч.1 ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Таким чином, вартість майна, яким користується позивач, є меншою ніж 10787 гривень на 1854 гривні (10787 8933), а вартість майна, яким користується відповідач, навпаки пере-вищує 10787 гривень на 1854 гривні (12641 10787). Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 має право на отримання грошової компенсації в розмірі 1854 гривень.

Крім того, 25 травня 2016 року ОСОБА_4 уклав договір купівлі-продажу транспортного засобу №00215/02/3243/2016 (а.с.126), за яким він відчужив у власність ОСОБА_8 автомобіль марки «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_1. За це вона спла-тила ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 10000 гривень. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 надавала дозвіл на від-чуження вказаного транспортного засобу. Ця обставина свідчить про те, що вона має право на отримання додаткової грошової компенсації в розмірі 5000 гривень (10000 : 5).

З огляду на це суд вважає, що в порядку поділу, що є обєктом спільної сумісної влас-ності подружжя, у власність ОСОБА_3 належить виділити телевізор торгової мар-ки «Samsung» вартістю 4500 гривень та холодильник-морозильник торгової марки «Ariston» вартістю 4433 гривні; у власності відповідача слід залишити пароварку торгової марки «Saturn» вартістю 500 гривень, кондиціонер торгової марки «Galanz» вартістю 3591 гривні, газову плиту торгової марки «Beko» вартістю 5000 гривень та телевізор торгової марки «Supra» вартістю 3550 гривень; з ОСОБА_4 на користь позивача належить стяг-нути грошову компенсацію в загальному розмірі 6854 гривень (5000 + 1854).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропор-ційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_3 сплатила судовий збір в загальному розмірі 1446 гривень 70 копійок (895,50 + 551,20). Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.1, 2). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_4 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1446 гривень 70 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, 268ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, задовольнити частково.

Шлюб, укладений 7 серпня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований виконавчим комітетом Ревнен-ської сільської ради Бориспільського району, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроб-лений запис за №5, розірвати.

В порядку поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, ви-ділити у власність ОСОБА_3 телевізор торгової марки «Samsung» вартістю 4500 гривень та холодильник-морозильник торгової марки «Ariston» вартістю 4433 гривні.

В порядку поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, ви-ділити у власність ОСОБА_4 пароварку торгової марки «Saturn» вартістю 500 гривень, кондиціонер торгової марки «Galanz» вартістю 3591 гривні, газову плиту торгової марки «Beko» вартістю 5000 гривень та телевізор торгової марки «Supra» вартістю 3550 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 6854 гривень.

У задоволенні позову в частині інших вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в розмірі 1446 гривень 70 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_10