Справа № 524/9588/17
Провадження №2/524/896/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., при секретарі Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У грудні 2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Зазначав, що він є власником будинку № 42/25 по вул. Громадянській у м. Кременчуці.
З 2012 року відповідач ОСОБА_2 яка є колишньою дружиною, за вказаною адресою не проживає і її особистих речей в квартирі немає.
Просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України.
Ухвалою судді від 17 січня 2018 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків (а.с.16).
23 січня 2018 року позивач усунув недоліки зазначені в ухвалі судді від 17 січня 2018 року шляхом подання уточненої позовної заяви (а.с.а.с. 21-22).
Ухвалою судді від 24 січня 2018 року було відкрито провадження у справі, визначено та залучено сторін та третю особу у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 28).
Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року за результатами розгляду справи в підготовчому судовому засіданні було залучено третіх осіб, задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків, призначено справу до розгляду ( а.с.39).
14 серпня 2018 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечення проти заочного розгляду справи.
Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року було постановлено про проведення заочного розгляду справи за відсутності позивача, відповідача і третіх осіб.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що надав письмову заяву.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула повторно, була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином засобами рекомендованого поштового звязку, про причини неявки в судове засідання не повідомляла.
Представники третіх осіб - Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради, ТОВ «Житлорембудсервіс», у судове засідання не прибули, адміністрація Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради просила справу розглянути за відсутності його представника, про що надала письмову заяву, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, у судове засідання не прибули, були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Згідно ст. 391 ЦК України власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У згаданій квартирі є зареєстрованими позивач, син позивача ОСОБА_3, ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_2 Відповідач не проживає у квартирі з 2012 року без поважних на те причин та підстав, що підтверджується актом про не проживання, складеного 09 листопада 2017 року ТОВ «Житлорембудсервіс». Особисті речі відповідача в будинку № 45/25 по вул. Громадянська у м. Кременчуці відсутні. У даний час фактичне місце проживання відповідача - невідоме та не встановлено.
Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування позову.
Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщення згідно ст. 405 ЦК України, оскільки не проживає у вказаному житловому приміщенні більше одного року. При цьому, суд застосовує ст. 405 ЦК України, оскільки спірне приміщення належить позивачеві на праві приватної власності.
Суд також врахував правовий висновок ВССУ викладений в ухвалі від 09 листопада 2017 року за № 598/1718/16-ц та правову позицію ВСУ у справі № 6-709цс16 від 16 листопада 2016 року. Зокрема, ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач не ставив вимогу про стягнення з відповідача на його користь коштів у повернення сплаченого судового збору.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 281, 282, 283, 284, 289, 352, 354 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 45/25 по вул. Громадянська у м. Кременчуці.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області безпосередньо або через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: