Провадження № 2/760/4971/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Каліщук М.В.
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
02.05.2018 позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення ОСОБА_5 повноліття, посилаючись на те, що ОСОБА_5 на даний час проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина не приймає, у зв'язку з чим просить стягнути з нього аліменти у судовому порядку.
В судове засідання позивач не з'явилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, в якій також зазначає, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, також від відповідача не надійшов відзив.
З огляду на належне повідомлення відповідача, суд керуючись ст.ст. 223, 280 ЦПК України, знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення, проти чого не заперечує позивач згідно заяви її представника.
У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 26.08.1995 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 05.02.2008.
Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15.09.2015 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано.

Як зазначено у позовній заяві, після розірвання шлюбу неповнолітній син сторін проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, відповідач участі у матеріальному забезпеченні сина не приймає.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Як визначено статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом частин 1 та 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі урегульовано ст. 184 СК України.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, суд керується положеннями ч. 1 ст. 182 СК України, та враховує матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та утриманців.

Так, на час розгляду справи відповідачем не надано достовірних даних про наявність у нього інших аліментних зобов'язань, стягнень по виконавчих документах, чи інших неповнолітніх дітей на утриманні, або існування інших обставин, які б могли вплинути на вирішення питання щодо визначення розміру аліментів.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на наявні у матеріалах справи докази та встановлені відповідно до них обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Вказаний розмір аліментів підлягає стягненню на користь позивача починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення сином повноліття.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позову в розмірі 704,80 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 180-182, 184, 191, СК України, ст.ст. 12-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 /03151, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2/ на користь ОСОБА_3 /03151, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3/ аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.05.2018 та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 /03151, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2/ на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: В.В. Лазаренко