КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1221/17
Провадження № 2/534/44/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2018 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого суддіОСОБА_1
з участю:секретаря позивачки представника позивачаОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
представника третьої особиОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за цивільним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів,
ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно неповнолітніх доньок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, 24 травня 2012 народження, у звязку із його ухиленням від виконання батьківських обовязків з виховання та утримання дітей. Одночасно позивачка прохає збільшити розмір стягуваних з ОСОБА_6 аліментів з 1/2 до 2/3 частин заробітку (доходу). Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що вони з відповідачем мають спільних неповнолітніх дітей, які після розірвання шлюбу залишилися проживати з нею. Відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обовязків, з дітьми не спілкується, не цікавиться станом здоровя та розвитком дітей, аліменти не сплачує. Вимога в частині збільшення розміру сплачуваних аліментів обґрунтована позивачем наявністю у відповідача заборгованості зі сплати аліментів, призначених за попереднім рішенням суду, та додатковими витратами, які несе позивачка у звязку із підготовкою до навчального року.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримали повністю, посилаючись на викладені у позові обставини. Додатково позивач зазначила, що відповідач тривалий час не спілкується з дітьми, не цікавиться їхнім життям, не приділяє уваги, ставиться до них абсолютно байдужо. Відповідач достовірно обізнаний про місце перебування дітей, проте свідомо не бажає з ними спілкуватись, хоча будь-яких перепон для зустрічей з дітьми відповідачу ніколи не створювалось.
Будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, правом надання заперечень та доказів на їх підтвердження не скористався.
Представник органу опіки та піклування ОСОБА_5 в судовому засіданні, підтримуючи заявлені позивачем вимоги, наполягала на доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, зясувавши думку дітей та дослідивши приєднані письмові докази, судом встановлено наступне.
Згідно із наданими копіями свідоцтв про народження, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10 та зворотній бік а.с.10).
Шлюб між сторонами у справі було розірвано за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.07.2015 року (а.с.14).
За наданою КЖРЕП № 1 довідкою (а.с.11) місце проживання малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстровано разом із позивачем у місті Горішні Плавні.
Згідно з висновком органу опіки та піклування від 30.10.2017 року, позбавлення відповідача ОСОБА_6 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, визнано доцільним.
Розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сім'ї.
За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Так, у відповідності до ст.ст.150,151 Сімейного кодексу України (далі СК України) первинний і головний обовязок по вихованню дитини покладається на її батьків. Передача дитини на виховання іншим фізичним чи юридичним особам не звільняє батьків від обовязку піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та проживання малолітньої дитини з ними, вправі вимагати повернення дитини до себе.
Згідно з вимогами ч.1 та 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав, виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно із частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини тощо.
Відповідно до розяснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними висновками.
Проте, як встановлено судом, відповідач ОСОБА_6 свідомо самоусунувся від виконання свого обовязку по вихованню та забезпеченню належного розвитку відносно своїх дітей.
Згідно з довідкою виданою ДНЗ «Сонечко» Дмитрівської сільської ради, батько ОСОБА_8 - ОСОБА_6 за час відвідування донькою садочку в 2016-2017 роках жодного разу до дитячого навчального закладу не зявився ( а.с.12).
Згідно з довідкою виданою Дмитрівською середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів батько учениці ІНФОРМАЦІЯ_5, школу не відвідував, учбовим процесом не цікавився (а.с.13).
Згідно із ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року), під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення, судовий орган надає дитині можливість висловити свої думки і приділяє цим думкам належну увагу. Зазначена норма міжнародного права кореспондується із приписами ч.2 ст.171 СК України, згідно із якою дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Під час зясування в судовому засіданні думки дітей судом встановлено, що діти бажають проживати разом з матірю. Про батька у дітей негативні спогади.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних завязків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (пункт 49 рішення ЄСПЛ).
Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
Аналізуючи викладене, суд зауважує, що, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини.
Також, при вирішенні справи суд приходить до висновку, що таким негативним впливом з боку відповідача на розвиток дитини є зразок байдужого, зневажливого ставлення до поняття сім'ї та людей, з якими він перебуває у родинному зв'язку.
Виходячи із наведених доказів та встановлених судом обставин справи, керуючись п.2 ч.1 ст.164, ст.150 СК України, розясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3, та застосовуючи правнику Європейського суду, суд дійшов висновку, що відповідач у період становлення особистості дітей, свідомо нехтує своїми обовязками по відношенню до виховання та утримання доньок, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 08.09.2017 року, позивачем створені належні житлово-побутові умови для проживання і повноцінного розвитку дітей.
Вирішуючи позов в частині вимог щодо збільшення розміру аліментів, суд виходить з наступного.
Рішенням Комсомольського міського суду від 31.05.2016 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно.

Разом з тим, за приписами ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду згодом може бути зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшенням здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених кодексом.

Як убачається із змісту позову та пояснень позивача, наданих в ході розгляду справи, фактично вимога про збільшення розміру аліментів ґрунтується на факті ухилення відповідача від сплати аліментів, що призначені за попереднім рішенням суду та наявністю додаткових витрат, які самостійно несе позивач.

Проте, суд не бере до уваги вказані посилання, як такі, що гуртуються на довільному та хибному тлумаченні позивачем норм сімейного законодавства. Інститут додаткових витрат на утримання дитини, як і заборгованість з аліментів, мають іншу правову природу і не можуть слугувати підставами для збільшення розміру аліментів, що визначений судовим рішенням. Інших доказів на підтвердження зміни матеріального, сімейного стану або стану здоровя, які, в контексті ст.192 СК України, враховуються судом при вирішенні питання про зменшення або збільшення призначених аліментів, суду надано не було. За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість заявлених позивачкою вимог в частині збільшення розміру аліментів та вважає за необхідне у задоволенні позову в цій частині відмовити.

На підставі викладеного, виходячи з інтересів дітей та керуючись ст.ст. 150,164, 192 СК України, ст.ст. 258, 263-265, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно його малолітніх доньок ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6.

У задоволенні вимоги про збільшення розміру аліментів ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 640 грн. понесених судових витрат.

Копію рішення суду направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану для відому.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, рнокпп НОМЕР_1, адреса: Полтавськаа область, місто Горішні Плавні, вулиця Портова, 3, кімната 633; Відповідач:ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8, адреса: Дніпропетровська область, місто Покров, вулиця Центральна (Калініна), 43, квартира 96; Третя особа:Орган опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, адреса: Полтавська область, місто Горішні Плавні, вулиця Миру, 24.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст рішення складено 09.02.2018 року.