Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/974/17
Провадження по справі 2/281/30/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року позивач звернувся до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання, як дитини, яка продовжує навчання.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є його батьком. Наразі він є повнолітнім, однак навчається на другому курсі групи М-21 денної форми навчання, відділення «Експлуатація та технічний сервіс машин і обладнання» І-ІІ рівень акредитації ВП НУБіП України «Немішаєвський агротехнічний коледж». У звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, однак батько - ОСОБА_3 вказаної допомоги не надає і тому він змушений звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з батька - ОСОБА_3 на його утримання, як дитини, що продовжує навчання в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач надіслав до суду відзив, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав частково, а саме погоджується на сплату аліментів в розмірі ? частини заробітної плати (доходу).

Позивач в свою чергу подав у відповідь на відзив заяву у якій було зменшено розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на його утримання, як сина, що продовжує навчання, з 1/3 частки на 1/4 частку з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 доводиться рідним батьком позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ТП № 286011, виданим 20.12.1999.

В даний час повнолітній ОСОБА_2 проживає спільно із своїми батьками, однак фактично знаходиться на утриманні матері.

Згідно інформаційної довідки, виданої Немішаєвським агротехнічним коледжем НУБіП України від 08.11.2017 № 226 вбачається, що ОСОБА_2 є студентом і в даний момент навчається на другому курсі групи М-21 денної форми навчання відділення «Експлуатація та технічний сервіс машин і обладнання» І-ІІ рівень акредитації ВП НУБіП України «Немішаєвський агротехнічних коледж». Закінчує навчання 30.06.2020.

У п. 20 постанови Пленуму від 15.05.2006 N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримування припиняється у випадку припинення навчання. Право на звертання до суду з позовом про стягнення аліментів мають той з батьків, з ким проживає дочка, син, а так само самі дочка, син, що продовжують навчання.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 навчається на денній формі навчання, в зв'язку чим не працює та потребує матеріальної допомоги.

Зважаючи на те, що відповідач є батьком повнолітнього ОСОБА_2, який продовжує навчання і в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не надав жодних доказів, що він не може надавати матеріальну допомогу, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ст. ст. 183, 184 СК України, суд може визначити аліменти в частці від заробітку або в твердій грошовій сумі.

Враховуючи наведені вимоги закону, суд вважає необхідним призначити аліменти у частці від заробітку відповідача.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров'я, а доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач суду не надав, тому розмір аліментів, вказаний позивачем - 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача є розумним, достатнім і відповідатиме інтересам сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.00 коп.

Керуючись ст. ст. 183, 199 Сімейного кодексу України, ст. ст. 141, 263 - 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11.12.2017 і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2020.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Д. Свинченко