АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1827/18 Справа № 173/1273/17 Головуючий у 1 й інстанції - Петрюк Т. М. Доповідач - Пономарь З.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Державний ощадний банк України» з позовом про повернення безпідставно перерахованих коштів з його рахунку та про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилався на те, що 11.10.2016р. з його пенсійного карткового рахунку невідомими особами викрадено кредитні кошти у сумі 16 318грн.40коп. Вважав, що вказане викрадення відбулося внаслідок відсутності належного захисту рахунку зі сторони банку та шляхом перерахування коштів самим банком.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду від 22.11.2017р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалено зобов'язати ПАТ «Державний ощадний банк України» відновити ОСОБА_2 кошти кредитного ліміту в сумі 16200грн., списаних 11.10.2016р.з його карткового рахунку №1320.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» просило скасувати вказане рішення, посилаючись на не врахування судом того, що перерахування грошових коштів з рахунку ОСОБА_2 відбулося саме з вини останнього та відсутності підстав для відшкодування банком моральної шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

14.03.2013р. між ОСОБА_2 та АТ «ОЩАДБАНК» (ПАТ «Державний ощадний банк України») укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Заявою 10.08.2015р. пенсіонер ОСОБА_2 просив АТ «ОЩАДБАНК» встановити йому кредитний ліміт на картку у сумі 29000грн. У заяві ОСОБА_2, крім прізвище, ім'я, по-батькові, зазначено також серію, номер свого паспорта, номер ідентифікаційного коду, адресу проживання та номер мобільного телефону: НОМЕР_1 (а.с.50,51). 21.08.2015р. між АТ «ОЩАДБАНК» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір, згідно умов якого останньому відкрито рахунок на умовах тарифного пакету «Пенсійний», надано картку та встановлено кредитний ліміт у сумі 29 000грн. (а.с.11-14).

19.10.2016р. ОСОБА_2 звернувся до правоохоронних органів із заявою про крадіжку 11.10.2016р. грошових сум з його картки в АТ «ОЩАДБАНК» (а.с.6). Постановою слідчого СВ Верхньодніпровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 16.12.2016р. закрито кримінальне провадження з посиланням на неможливість встановити розмір вкрадених коштів та на малозначність діяння. що не заподіяло істотної шкоди (а.с.7). Прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури від 06.03.2017р. вказана постанова скасована як незаконна (а.с.8).

02.11.2016р. ОСОБА_2 звернувся до АТ «ОЩАДБАНК» із заявою, у якій посилався на те, що на його мобільний телефон зателефонував працівник служби безпеки банку та повідомив про намагання невідомої особи зняти з його картки грошові кошти та перевести його до іншого банку. Вказаний працівник знав номер його картки, пін-код та запропонував встановити додатковий захист на картку, на що він погодився. Проте 19.10.2016р. він дізнався, що на картці немає грошей. Вважав, що грошові кошти зняті з його картки за допомогою працівників банку та просив встановити винних осіб та вирішити питання про повернення йому грошової суми у розмірі 16 200грн. (а.с.49).

У відповіді від 23.11.2016р. АТ «ОЩАДБАНК» повідомило ОСОБА_2 про те, що перерахування коштів з його карткового рахунку здійснені 11.10.2016р. безготівковим шляхом через мережу Інтернет та про те, що несанкціонований доступ до карткового рахунку міг статися при наявності доступу сторонніх осіб до платіжної картки та/або при наданні ним самим стороннім особам персональної інформації щодо картки. Згідно Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичними особами в АТ «ОЩАДБАНК», саме клієнт зобов'язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про логін, пароль, картковий пароль, ПІН, строк дії, номер картки та несе ризик та відповідальність за їх несанкціоноване використання (а.с.5).

Згідно електронного повідомлення процесингового центу департаменту електронної комерції та платіжних засобів ПАТ «Державний ощадний банк України» 11.10.2016р. транзакції за карткою 516….996 здійснено через систему «Ощад24/7» у вигляді відправлених на номер телефону НОМЕР_1 та підтверджених СМС-паролів, а переказ коштів у сумі 16 200грн. відправлено банком на змінений номер телефону НОМЕР_2 на картку ПАТ «Альфа Банк» 535…100 (а.с.52,53).

Враховуючи встановлені обставини про безпідставний переказ 11.10.2016р. з карткового рахунку ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 16 200грн., суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.1066,1073 ЦК України ухвалив рішення, яким зобов'язав ПАТ «Державний ощадний банк України» відновити ОСОБА_2 кошти кредитного ліміту в сумі 16200грн., списаних з його карткового рахунку.

Твердження ПАТ «Державний ощадний банк України» в апеляційній скарзі про неправильність рішення суду першої інстанції суперечать вимогам закону та встановленим судом обставинам. Посилання банку в апеляційній скарзі на вину самого ОСОБА_2 у безпідставному переказі грошової суми з його карткового рахунку не можуть бути прийняті до уваги. ОСОБА_2 заявляв, що ініціатива транзакції щодо переказу грошових коштів йому не належала, початок безпідставного списання відбувався за ініціативою особи, яка назвалась працівником АТ «ОЩАДБАНК», освідомленої з наявними у банку його персональними даними, номером телефону, номером картки та з їх використанням нею. Банк не лише не заперечував, а й підтверджував, що переказ грошових коштів на картку в іншому банку ПАТ «Альфа Банк» вчинено електронним шляхом самим банком через систему «Ощад24/7» при використанні відомого банку номера телефону ОСОБА_2 НОМЕР_1 із заміною на інший, невідомий банку, номер телефону НОМЕР_2. Не зважаючи на зазначені обставини та відповідну заяву ОСОБА_2, АТ «ОЩАДБАНК» ухилився від проведення службового розслідування, посилаючись на те, що згідно Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичними особами в АТ «ОЩАДБАНК», саме клієнт зобов'язаний забезпечити та гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про логін, пароль, картковий пароль, ПІН, строк дії, номер картки та несе ризик та на те, що саме клієнт несе відповідальність за їх несанкціоноване використання. Покладення банком усіх ризиків на клієнта порушує дисбаланс обов'язків банку та клієнта та фактично безпідставно звільняє банк від відповідальності несанкціоноване використання наданих банку клієнтом його персональних даних та відомих банку реквізитів клієнта. Між тим, відповідно до вимог ч.1 ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта лише на підставі його розпорядження. Переказуючи грошові кошти з рахунку ОСОБА_2 на інший рахунок в іншому банку, АТ «ОЩАДБАНК» не звернув уваги на те, що вказана транзакція проводиться на підставі зміненому номера телефона та не переконався у тому, що вона відбувається саме за розпорядженням ОСОБА_2 За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано визначив ефективний спосіб захисту та відновлення банком порушеного права ОСОБА_2 як споживача.

Таким чином підстав для скасування рішення суду за доводами апеляційної скарги банку та нового розподілу судових витрат не вбачається.

Керуючись ст.ст.258,367,374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.