АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1288/18 Справа № 209/5147/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Варенко О.П.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 вересня 2014 року у справі за поданням Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А:

11 вересня 2014 року Дніпровський ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області звернувся до суду з поданням, посилаючись на те, що на його виконанні знаходиться виконавче провадження №44644007 з примусового виконання виконавчого листа №2/0417/2483 від 27.03.2012 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" суми боргу в розмірі 2800000,22 грн. 05 вересня 2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа. У встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення суду боржник ОСОБА_2 рішення суду не виконала, борг не сплатила. Сума боргу за виконавчим документом є значною, погашення боргу не відбувається; боржник приховує від державного виконавця дані, стосовно отримання доходів. Тому виконавча служба просила обмежити громадянку України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання, згідно виконавчого листа №2/0417/2483 від 27.03.2012 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" суми боргу в розмірі 2800000,22 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 вересня 2014 року задоволено подання Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області та тимчасово обмежено боржника громадянку України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання згідно виконавчого листа №2/0417/2483 від 27.03.2012 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з неї на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" суми боргу в розмірі 2800000,22 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу місцевого суду скасувати, а в задоволенні подання відділу державної виконавчої служби відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 05 вересня 2014 року відкрито виконавче провадження №44644007 з примусового виконання виконавчого листа №2/0417/2483 від 27.03.2012 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" суми боргу в розмірі 2800000,22 грн. (а.с. 3, 4).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 377-1 ЦПК України, в редакції, що діяла до 14.12.2017 року, визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", чинного на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Матеріали справи не містять жодного доказу ухилення ОСОБА_2 від виконання, покладених на неї виконавчим листом №2/0417/2483 від 27.03.2012 року, зобовязань щодо стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 2800000,22 грн.

Зокрема, відсутні докази отримання боржником копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №44644007 від 05 вересня 2014 року та/або виклику державного виконавця, копія якого міститься в матеріалах справи на аркуші 5. Більше того, вказаний виклик не містить дати його оформлення державним виконавцем. Докази відправлення виклику боржнику суду також не представлені.

Колегія наголошує, що подання, яке розглядається, було складене державним виконавцем 10.09.2014 року, а 11.09.2014 року надійшло до місцевого суду, що стверджується змістом подання та відбитком штампу вхідної кореспонденції районного суду. Отже, подання було оформлене державним виконавцем на п»ятий день з часу винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, що свідчить про неможливість вжиття держвиконавцем всіх передбачених законом заходів для виконання виконавчого документу.

Отримавши судову повістку про слухання справи апеляційним судом завчасно 01.12.2017 року, Дніпровський ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області будь-яких доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання покладеного на неї виконавчим листом обовязку щодо погашення боргу не надав, будь-яких клопотань про витребування відповідних доказів не заявив, в судове засідання представник ВДВС не з»явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги недоведеність заявником факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на неї виконавчим документом, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала місцевого суду скасуванню, а в задоволенні подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 вересня 2014 року скасувати.

В задоволенні подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді