Справа № 683/2337/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Андрощука Є.М.

при секретарі Поважнюк О.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування заповіту ОСОБА_6 в частині спадкового майна домоволодіння за адресою вул.Колгоспна (тепер - Вишнева), 5 у с.Сахнівці, яке вона не приймала; зобов'язати державного нотаріуса Старокостянтинівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 усунути недоліки вчинення нотаріальної дії щодо прийняття спадщини ОСОБА_7 відповідачем ОСОБА_5 та зобов'язати відповідачів не використовувати заповіт ОСОБА_6 з метою порушення немайнових та майнових прав ОСОБА_1 на її частку у майні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у вересні 2017р. звернулась з позовом до державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування заповіту ОСОБА_6 в частині спадкового майна домоволодіння за адресою вул.Колгоспна (тепер - Вишнева), 5 у с.Сахнівці, яке вона не приймала; зобов'язати державного нотаріуса Старокостянтинівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 усунути недоліки вчинення нотаріальної дії щодо прийняття спадщини ОСОБА_7 відповідачем ОСОБА_5 та зобов'язати відповідачів не використовувати заповіт ОСОБА_6 з метою порушення немайнових та майнових прав ОСОБА_1 на її частку у майні.В обґрунтування позову посилалась на те, що 25 травня 2017 року з надісланих їй копії позовної заяви ОСОБА_5 та доданих до неї копій документів вона (позивач) дізналась про те, що держнотаріус Старокостянтинівської райдержнотконтори ОСОБА_4 20 березня 2014 року посвідчила заповіт ОСОБА_6, складений на користь ОСОБА_8 за р.№2-731. Під виглядом прийняття спадкового майна ОСОБА_5 до отримання свідоцтва на право власності на спадкове майно, незаконно захопив домоволодіння, яке ніколи не належало заповідачу ОСОБА_6 Так, 17 липня 1998 року відкрилася спадщина після смерті її (позивача) матері ОСОБА_7, до складу спадщини якої входило домоволодіння по вул.Колгоспна (Вишнева),5 с.Сахнівці. ОСОБА_6 ніколи не приймала спадкового майна ОСОБА_7, оскільки розподіл (свою волю) на право спадкоємців отримати частку у її майні, мати здійснила ще при житті - право на 1/2 частку у домоволодінні за адресою вул. Колгоспна (тепер Вишнева),5 с.Сахнівці отримав онук спадкодавця ОСОБА_9 рідний син ОСОБА_6 і саме він як спадкоємець другої черги за її (позивача) згоди прийняв спадщину та поселився у будинку разом із сімєю. У ОСОБА_9 у шлюбі народилася донька, яка разом із дружиною проживали у вищевказаному будинку, які до цього часу зареєстровані у спірному будинку, хоча їх випровадив рідний брат померлого -ОСОБА_9

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю, просили його задовольнити, з вищенаведених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнав, заперечив проти його задоволення, з тих підстав, що чинним законодавством не передбачено скасування заповіту, а також позов не обґрунтований та безпідставний.

Відповідач державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, проти позову заперечила.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Положеннями ст.1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті та згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до розяснень, даних в п.17, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. право на пред'явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. До відказоодержувачів, яким відповідно до заповіту передаються у власність або за іншим речовим правом майнові права або речі, не переходить пропорційна частина обов'язків спадкодавця. За правилом частини четвертої статті 1238 ЦК відказоодержувач має право вимоги до спадкоємця з часу відкриття спадщини, однак право пред'явити до спадкоємця позов із вимогою виконання зобов'язання, що виникає внаслідок заповідального відказу, відказоодержувач набуває лише після того, як спадкоємець прийме спадщину. До цього часу право відказоодержувача не може вважатися порушеним і право на позов не виникає. У разі смерті відказоодержувача до відкриття спадщини заповідальний відказ втрачає чинність у зв'язку з тим, що правовідказоодержувача має особистий характер. Заповіт, складений особою до визнання її недієздатною, не може бути змінено чи скасовано її опікуном. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (стаття 145 ЦПК). Недійсність окремого розпорядження, що міститься в заповіті, може бути підставою для визнання недійсним заповіту лише в цій частині.

Так, судом встановлено, що 20 березня 2014р. держнотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 посвідчено заповіт, зареєстровано в реєстрі за №2-731, ОСОБА_6 відповідно до якого, остання на випадок своє смерті зробила розпорядження про те, що все її майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що за законом вона буде мати право, заповіла ОСОБА_8 (а.с.28).

26 жовтня 2014р. ОСОБА_6 померла свідоцтво про смерть ОСОБА_10 І-БВ №245360 від 06.11.2014р. /повторне/ (а.с.27).

Як вбачається з даних спадкової справи №738/2014 від 06.11.2014р. до майна померлої 26.10.2014р. ОСОБА_6, 06.11.2014р. ОСОБА_5 звернувсь до держнотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 на підставі заповіту від 20 березня 2014р., зареєстрованого в реєстрі за №2-731 (а.с.26).

Згідно зі змісту ст.202 ЦК України заповіт відноситься до односторонніх правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Разом з тим, Цивільним кодексом України не передбачено скасування заповіту, а передбачено можливість оскаржити заповіт у суді (ст.1256 ЦК України). Право на предявлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦКУ нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала права на це майно, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (ст. ст.1247,1248 ЦК України).

До нікчемних заповітів відносяться: заповіти, складені фізичною особою, яка не має повної цивільної дієздатності; вчинені через представника; посвідчені уповноваженою особою, але з порушенням вимог, встановлених законом; посвідчені не уповноваженою на це особою; секретні заповіти, посвідчені нотаріусом з порушенням вимог, встановлених законом (ст.1249 ЦК України); посвідчені за відсутності свідків у випадках, коли їх присутність є обовязковою (ст.1253 ЦК України); заповіт, який відчужувач склав щодо майна, вказаного у спадковому договорі (ст.1307 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, позивачем ні в позовній заяві ні в суді не надано належних та допустимих доказів, які б давали законні підстави для скасування заповіту ОСОБА_6 в частині спадкового майна домоволодіння за адресою вул.Вишнева, 5 у с.Сахнівці, зобов'язати держотаріуса Старокостянтинівської дернотконтори ОСОБА_4 усунути недоліки вчинення нотаріальної дії щодо прийняття спадщини ОСОБА_7 відповідачем ОСОБА_5 та зобов'язати відповідачів не використовувати заповіт ОСОБА_6 з метою порушення немайнових та майнових прав ОСОБА_1 на її частку у майні.

Натомість судом встановлено, що заповіт, складений 20 березня 2014р. ОСОБА_6 та посвідчений держнотаріусом Старокостянтинівської держнотконтори ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №2-731, відповідає вимогам закону, посвідчений за адресою місцезнаходження приміщення, яке є робочим місцем держнотаріуса, при посвідченні заповіту держнотаріус діяла відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за №282/20595.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки є безпідставними та не доведені у суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 244-246 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування заповіту ОСОБА_6 в частині спадкового майна домоволодіння за адресою вул.Колгоспна (тепер - Вишнева), 5 у с.Сахнівці, яке вона не приймала; зобов'язати державного нотаріуса Старокостянтинівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 усунути недоліки вчинення нотаріальної дії щодо прийняття спадщини ОСОБА_7 відповідачем ОСОБА_5 та зобов'язати відповідачів не використовувати заповіт ОСОБА_6 з метою порушення немайнових та майнових прав ОСОБА_1 на її частку у майні.

Повне рішення буде складено 29 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Хмельницької області.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя