РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Матієнко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 12.07.2013 року по 11.09.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 23.03.2015 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. На теперішній час розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Законом України «Про державний бюджет України на 2017 року». У звязку з цим, позивач просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина, на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 28.01.2014 року, та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до актового запису №302, складеного 12.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, сторони перебували у шлюбі з 12.07.2013 року.

Згідно актового запису про народження №353 від 06.05.2014 року, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 11.09.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис №302.

03.04.2015 року Дніпровським районним судом м.Херсона видано виконавчий лист у справі №666/691/15-ц про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, а саме з 04.02.2015 року і до повноліття дитини.

Відповідно до довідки №142 від 17.10.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: м.Херсон, вул.12 Текстильна, 10.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Судом встановлено, що розмір аліментів, присуджений за рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 23.03.2015 року, на сьогоднішній день не є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини.

Отже, з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, за необхідне змінити розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів з ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з на тверду грошову суму в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений на відповідача. Таким чином заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.181, 182, 183, 184, 192 СК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Збільшити розмір аліментів встановлений рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 23.03.2015 року по справі №666/691/15-ц, які сплачуються ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків на дитини відповідного віку, щомісячно на тверду грошову суму у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Майдан