Михайлівський районний суд Запорізької області

Справа № 321/1464/17
Провадження № 2/321/43/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.01.2018 смт.Михайлівка
Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:
Головуючого судді Березнікова О.В.
За участю:
секретаря судового засідання Мосієнко О.О.
представника позивача адвоката Бондарєва О.Г.
представника третьої особи Озмитель Д.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні зали суду розташованого в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею.
Батьком дитини в свідоцтві про народження вказаний відповідач, який ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини. Вихованням дитини не займається, його долею не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому виховання та матеріальне забезпечення сина цілком покладене на позивача. Позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім того, стягнути з відповідача кошти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, але за участю її представника адвоката Бондарєва ОГ. На задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.
Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити їх позов у повному обсязі. А також надав копії документів про те, що в наслідок укладення шлюбу позивач змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд ухвалив заочний розгляд справи.
В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Михайлівської райдержадміністрації Озмитель Д.Д. підтримала позовні вимоги та пояснила, що дитина не знає біологічного батька, ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні та догляду за дитиною. ОСОБА_6 відвідує навчальний заклад «Гніздечко» та завжди доглянутий, охайний, вихованням займається мати, яка відвідує батьківські збори. Батька вихователі не бачили, тому вважає, що відповідача потрібно позбавляти батьківських прав.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно копії свідоцтва про народження, виданого 15 грудня 2012 року Відділом державної реєстраційної актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 15 грудня 2012 року складено відповідний актовий запис № 206 (а.с.6);
відповідно копії свідоцтва про шлюб виданого 07 вересня 2012 року Відділом державної реєстраційної актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 07 вересня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 07 вересня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 56. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_9 , дружини ОСОБА_9 . (а.с.7);
згідно копії рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 06 липня 2016 року, позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 07 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис № 56. Рішення набрало законної сили 16 липня 2016 року. (а.с.8);
відповідно копії повідомлення від 09 лютого 2017 року направленого Командуванням Військово-Морських Сил Зброїних Сил України, до 16 листопада 2016 року матрос ОСОБА_2 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 м.Білгород-Дністровський, Одеської області. Наказом командира частини від 16 листопада 2016 року №45-РС він був звільнений з військової служби та направлений на військовий облік до Запорізького районного військкомату м. Запоріжжя (а.с.9);
згідно копії довідки № 5125 від 28 вересня 2017 року виданого виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_8 проживає за адресою в АДРЕСА_1 , склад сім`ї: ОСОБА_3 , 2012 року народження. (а.с.10);
відповідно довідки від 28 вересня 2017 року виданої Завідувачем КЗ «Михайлівський ДНЗ №3 «Гніздечко», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує КЗ «Михайлівський дошкільний навчальний заклад №3 «Гніздечко» - ясла-садок загального розвитку Михайлівського району Запорізької області з 05 квітня 2016 року. Дитина охайна, доглянута, неконфліктна, товариська. Проживає разом з матір`ю. вихованням дитини займається мати, відвідує батьківські збори та дитячі свята. Батько вихованням дитини не займається, в дит садку жодного разу не був. (а.с.11);
Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого 2001 року, ОСОБА_10 є власником житлового будинку розташованого за адресою в АДРЕСА_1 (а.с.12);
відповідно копії акту обстеження житлово-побутових умов від 26 жовтня 2017 року виданого Депутатом селищної ради Михайлівського району Запорізької області ОСОБА_11 , ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має склад сім`ї: ОСОБА_4 2012 року народження син; ОСОБА_10 1962 року народження мати; ОСОБА_12 1983 року народження співмешканець. Житлово-побутові умови задовільні. Санітарний стан задовільний. Сім`я проживає за рахунок заробітків співмешканця, заробітної плати матері, в цілому сім`я матеріально забезпечена (а.с.14);
згідно висновку служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області від 10 січня 2018 року, батько дитини ОСОБА_2 не піклується про фізичний та духовний розвиток сина ОСОБА_4 2012 року народження, його навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікуванням дитини, не надає дитині доступ до культурних та духовних цінностей, не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори розцінюються як ухилення батька від виховання дитини (а.с.30-31);
відповідно копії свідоцтва про шлюб виданого 11 листопада 2017 року Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 11 листопада 2017 року, про що 11 листопада 2017 року складено відповідний актовий запис №92. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 (а.с.29).
Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1059 року, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини можуть присуджуватися у частці від доходу одного з батьків (ст. 181 ч. 4 СК України).
Відповідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, судом встановлено, що батько дитини ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини протягом тривалого часу: не виявляє інтересу до існування своєї дитини, його долею не цікавиться, вихованням не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує його харчування та лікування, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі.
На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність, в інтересах малолітньої дитини, позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини та стягнути кошти на утримання дитини.
Керуючись Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166, 180 - 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Запоріжжя, відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який народився в м.Запоріжжя, Запорізької області, останнє відоме місце (реєстрації) проживання за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень, щомісячно, починаючи з 30 листопада 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у розмірі місячної плати.

Заочне рішення може бути переглянуте Михайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області О.В.Березніков