АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/232/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Пєнти І.В., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Філіпчук О.С.,

з участю: позивача ОСОБА_4 і його представника ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/24648/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2017 року (суддя Салоїд Н.М.) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортного засобу і квартири.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

13 грудня 2016 року ОСОБА_4, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що у серпні 2007 року він отримав кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк» на придбання автомобіля Skoda Oktavia 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1. Після розірвання шлюбу потребував житла і вирішив придбати квартиру. 20 серпня 2008 року уклав з ПАТ «УкрСиббанк» договір іпотеки. Право вимоги за договорами перейшло до АТ «Дельта Банк». У 2010 році внаслідок інфляційних процесів не зміг своєчасно виконувати свої зобов`язання за кредитним договором і банк звернувся з позовом до суду.

У зв'язку із проблемами по іпотечному кредиту 28 грудня 2013 року уклав з братом дружини ОСОБА_7 фіктивний договір купівлі-продажу автомобіля Skoda Oktavia реєстраційний номер НОМЕР_1. Транспортний засіб у власність відповідача не передавався, останній кошти за нього не сплачував, ключі і свідоцтво про реєстрацію автомобіля у розпорядження ОСОБА_7 не передавалися.

Частина кредитної заборгованості була ним погашена, а решту боргу списано за домовленістю з банком. 30 грудня 2014 року між ним і ОСОБА_7 був укладений фіктивний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Зазначений договір був укладений без наміру настання реальних правових наслідків, а лише з метою попередження скасування свого рішення банком стосовно погашення частини заборгованості. Обумовлені цим договором кошти фактично не сплачувалися, ключі від квартири та відповідні документи на неї відповідачу не передавалися.

Тому, позивач просив визнати недійсними договір купівлі-продажу автомобіля Skoda Oktavia реєстраційний номер НОМЕР_1, укладений 28 грудня 2013 року, і договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 30 грудня 2014 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2017 року в позові відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову.

ОСОБА_4, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Суд не врахував, що спірний автомобіль та квартира у власність відповідача не передавались і ніколи не вибували з його користування, що свідчить про фіктивність правочинів.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 і його представник апеляційну скаргу підтримали. Представник відповідача визнав її необґрунтованою у повному обсязі.

Відповідно до п.п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 28 грудня 2013 року за ОСОБА_7 (тепер ОСОБА_7.) відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_4 (тепер ОСОБА_4.) на підставі довідки-рахунку серії ВІА №069439 від 27 грудня 2013 року, зареєстровано право власності на автомобіль Skoda Oktavia реєстраційний номер НОМЕР_1 і видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2.

30 грудня 2014 року між ОСОБА_4, від імені якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності діяла ОСОБА_10, та ОСОБА_7 був укладений договір купівлі-продажу квартири, згідно з яким відповідач придбав за 208500 грн квартиру АДРЕСА_1.

Право власності відповідача на нерухоме майно зареєстровано у встановленому законом порядку.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При відмові в позові суд виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що правочини укладено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися ними.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи і відповідає вимогам закону.

Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору купівлі-продажу, за загальним правилом, є умови про предмет та ціну.

Правовими наслідками договору купівлі-продажу для його сторін є перехід від продавця до покупця права власності на предмет договору за сплату певної грошової суми.

Відповідно до п. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

На підставі ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

При вчиненні фіктивних правочинів внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов'язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Ознака вчинення правочину лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину.

Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним.

Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки, що в силу ст.ст. 12, 76 ЦПК України є його процесуальним обов'язком.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Skoda Oktavia реєстраційний номер НОМЕР_1 власником автомобіля є ОСОБА_7 (тепер ОСОБА_7.)

Як вбачається з повідомлення Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області, перереєстрація автомобіля відбулася на підставі довідки-рахунку серії ВІА №069439 від 27 грудня 2013 року.

Зміст довідки-рахунку вказує на те, що транспортний засіб продано відповідачу. Зазначена довідка відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, є документом, що підтверджує правомірність придбання автомобіля та слугувала підставою для реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу на нового власника.

Також із матеріалів справи вбачається, що на підставі укладеного 30 грудня 2014 року між сторонами договору купівлі-продажу квартири, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим О.В. у Державному реєстрі прав на нерухоме майно за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Отже, сторонами були вчинені всі необхідні дії для виконання умов оспорюваних договорів купівлі-продажу та створення на їх підставі правових наслідків, зокрема переходу до відповідача ОСОБА_7 права власності на автомобіль і квартиру. Відтак, доводи апеляційної скарги позивача, що правочини вчинено без наміру створення правових наслідків, які ними обумовлювалися, є безпідставними.

Зазначений в апеляційній скарзі мотив укладення договорів - убезпечення майна від можливого звернення на нього стягнення в рахунок погашення кредитної заборгованості не свідчить про відсутність намірів на створення юридичних наслідків за правочинами - переходу права власності на майно до відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Правомочності власника та межі здійснення ним прав встановлені законом.

Тому? безпідставними є доводи ОСОБА_4, що використання ним автомобіля та не вселення відповідача до спірної квартири свідчить про фіктивність вчинених правочинів.

Укладення позивачем договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, наявність у нього документів на автомобіль, квартиру та ключів від них висновків суду не спростовують, на законність рішення не впливають, а стосуються доведення правомірності фактичного користування ОСОБА_4 майном ОСОБА_7

Рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2018 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ І.В. Пєнта

Суддя /підпис/ О.І. Ярмолюк

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай