Справа № 305/38/13-ц
У Х В А Л А

10 січня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., СОБОСЛОЯ Г.Г.

при секретарі ТЕРПАЙ С.М.

розглянувши заяву суддів Кондора Р.Ю. і Мацунича М.В. про самовідвід у цивільній справі № 305/38/13-ц за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Рахівського районного суду від 13 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, припинення, визнання права власності та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тячівського районного суду від 14 грудня 2017 року, головуючий суддя Бобрушко В.І., -

в с т а н о в и л а :

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду цивільної справи за вищевказаною заявою визначено колегію суддів у складі головуючого судді Кондора Р.Ю., суддів Мацунича М.В. і Собослоя Г.Г.

Судді Кондор Р.Ю. і Мацунич М.В. 10.01.2018 подали заяву про самовідвід. Заява вмотивована тим, що судді висловили правову позицію щодо розв'язання спору про право на спірне нерухоме майно, стосовно перегляду результату якого ставиться питання, висловили позицію щодо норм права, які застосовувалися судом першої інстанції при розв'язанні відповідного спору, щодо відповідних доказів, документів і судових рішень, з урахуванням яких будувалася правова позиція сторін у суді першої інстанції та які бралися до уваги й при оскарженні ухвали суду першої інстанції.

За змістом положень ст. 36 ч. 1 п. 5, ст. 39 ч.ч. 1, 3 ЦПК України, суддя не може розглядати справу, якщо є обставини, які викликають сумнів у його неупередженості або об'єктивності, у цьому випадку суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

ОСОБА_2 оскаржила ухвалу Тячівського районного суду від 14.12.2017, якою їй було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Рахівського районного суду від 13.08.2014 у справі за її позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, припинення, визнання права власності та зобов'язання вчинити дії.

Предметом зміненого позову в даній справі є усунення позивачу ОСОБА_2 перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку, розташовану по вул. Буркут, 29 (31) в м. Рахові Закарпатської області, припинення права власності відповідача ОСОБА_3 на 1/2 частину надвірних споруд, розташованих на цій земельній ділянці (двох сараїв, гаража, вбиральні) із виплатою компенсації, визнання права власності ОСОБА_2 на ці надвірні споруди в цілому, зобов'язання ОСОБА_3 звільнити вказані споруди та розібрати або ліквідувати інші самочинно збудовані споруди і об'єкти. Позов ґрунтується, зокрема, на обставинах щодо набуття у власність позивачем земельної ділянки в цілому, набуття у власність по 1/2 частині зазначеного житлового будинку кожною зі сторін.

Рішення Рахівського районного суду від 13.08.2014 (а.с. 57-63 т. 2) було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 13.10.2014, постановленою колегією у складі головуючого судді Мацунича М.В., суддів Куштана Б.П., Панька В.Ф. (а.с. 99-101 т. 2). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.01.2014 ці судові рішення залишені без змін, постановою Верховного Суду України від 07.10.2015 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.01.2014 відмовлено (а.с. 143-144, 207-209 т. 2).

Заява ОСОБА_2 про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами обґрунтовується, серед іншого, тим, що з'ясувалися нові обставини, які вказують на незаконність документів щодо будівництва та набуття ОСОБА_3 у власність частини будинку АДРЕСА_1, на незаконність розпорядчих, правовстановлюючих документів, на підставі яких оформлено право власності. На підтвердження своїх доводів у ході судового розгляду сторона надала суду першої інстанції також і рішення Тячівського районного суду від 03.10.2016 у справі № 305/389/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Виконкому Рахівської міської ради Закарпатської області та Рахівської міської ради Закарпатської області про визнання недійсними та скасування рішення і свідоцтва про право власності, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 16.12.2016, постановленою колегією суддів апеляційного суду, до складу якої входили судді Кондор Р.Ю. (доповідач) і Мацунич М.В. (а.с. 111-120 т. 3). Цим рішенням було визнано незаконним і скасовано рішення Виконавчого комітету Рахівської міської ради від 24.06.2011 № 70 «Про оформлення права власності на квартиру»; визнано недійсним та скасовано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - частину житлового будинку в АДРЕСА_1 видане 27.01.2012 на ім'я власника ОСОБА_3 на підставі рішення Виконавчого комітету Рахівської міської ради від 24.06.2011 № 70.

У справі № 305/389/16-ц апеляційним судом давалася детальна оцінка обставинам набуття ОСОБА_2 у власність відповідної земельної ділянки, набуття нею та ОСОБА_3 права власності на частини вищезгаданого житлового будинку, давалася оцінка правовстановлюючим та іншим документам щодо цих майнових об'єктів, діям сторін. Апеляційний суд серед іншого дійшов висновків, що докази набуття ОСОБА_3 у власність конкретно визначеної, відведеної в натурі земельної ділянки, на якій розташований будинок АДРЕСА_1, частка в якому йому належить, та оформлення права щодо такої ділянки, сформованої з урахуванням набуття цим відповідачем права власності на частину будинку, а також докази здійснення ОСОБА_3 державної реєстрації права власності на відповідну частину будинку АДРЕСА_1 за параметрами, визначеними визнаною 20.09.2010 судом мировою угодою, відсутні. Апеляційний суд констатував, що майнові права ОСОБА_2 як співвласника будинку, власника земельної ділянки, на якій він розташований, сторони мирової угоди діями відповідачів ОСОБА_3 і Виконкому Рахівської міськради були порушені і підлягали захисту. Суд зробив й інші висновки щодо конкретних обставин справи, параметрів нерухомого майна тощо, апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції про незаконність оформлення права власності ОСОБА_3 на нерухоме майно.

Утім, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.09.2017 рішення Тячівського районного суду від 03.10.2016 і ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 16.12.2016 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Отже, суддями Кондором Р.Ю. і Мацуничем М.В. висловлювалася правова позиція щодо обставин, які мають значення в контексті набуття права власності на спірне нерухоме майно. Судді висловлювали правову позицію у зв'язку з ухваленням судових рішень (рішення апеляційного суду Закарпатської області від 22.04.2008 (а.с. 33-35 т. 1), інші судові рішення), якими сторони оперують і в цій справі, давали оцінку іншим документам, доказам у контексті спорів між сторонами щодо прав на земельну ділянку та на розташований на ній житловий будинок із належними до нього господарськими будівлями і спорудами. Суд касаційної інстанції з відповідною правовою позицією апеляційного суду не погодився.

Таким чином, судді Кондор Р.Ю. і Мацунич М.В. у силу вимог закону висловили правову позицію щодо розв'язання спору про право на спірне нерухоме майно, стосовно перегляду результату якого ставиться питання, висловили позицію щодо норм права, які застосовувалися судом першої інстанції при розв'язанні відповідного спору, щодо відповідних доказів, документів і судових рішень, з урахуванням яких будувалася правова позиція сторін у суді першої інстанції та які бралися до уваги й при оскарженні ухвали суду першої інстанції. Як ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 як сторони в справі залежно від обставин і результату справи не позбавлені можливості навести із відповідним обґрунтуванням доводи щодо необ'єктивності та упередженості суддів, які по суті вже висловили раніше правову позицію з відповідних принципових питань.

Суддя не повинен допустити сумніву в його об'єктивності, неупередженості в справі, використання цих обставин як таких, що можуть поставити під сумнів законність, об'єктивність, безсторонність і справедливість судового рішення.

Відтак, самовідвід суддів є обґрунтованим.

Керуючись ст. 36 ч. 1 п. 5, ст. 39 ч.ч. 1, 3, ст. 40 ч.ч. 1, 2, 8, 9, 11 ЦПК України, апеляційний суд -

у х в а л и л а :

Самовідвід суддів Кондора Р.Ю. і Мацунича М.В. - задовольнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Судді