Справа №476/72/17 11.01.2018
Провадження №22-ц/784/32/18
Провадження №22-ц/784/32/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Миколаїв

Справа № 476/72/17

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем - Горенко Ю.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене суддею Вуїв О.В. 13 жовтня 2017 року в приміщенні цього ж суду по справі за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом

у с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 25 лютого 2005 року малолітній ОСОБА_4 (батьками якого є відповідачі) стрілою з саморобного лука завдав йому травму правого ока, що спричинило останньому втрату зору на праве око.

Внаслідок травми ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності по зору безстроково та встановлено стійку втрату працездатності на 45 %.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 6 квітня 2012 року ухвалено в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом стягувати з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 щомісячними платежами по 246 грн.15 коп. до 10 числа кожного наступного місяця.

У зв'язку з тим, що у 2017 році розмір мінімальної заробітної плати значно збільшився, ОСОБА_1 просив про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, а саме просив з 1 січня 2017 року стягувати з ОСОБА_2 щомісячно до 10 числа кожного наступного місяця по 560 грн. відшкодування, розмір виплат відшкодування ОСОБА_3 просив залишити незмінним.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області

від 13 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 частково задоволено. Збільшено розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, встановлений рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 6 квітня 2012 року по справі №2-1233/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шкоди з 246 гривень 15 копійок на місяць до 560 гривень на місяць, починаючи з 3 лютого 2017 року. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовлено. Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1, посилаючись на не необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 25 лютого 2005 року малолітній ОСОБА_4 (батьками якого є відповідачі) стрілою з саморобного лука завдав позивачу травму правого ока, що спричинило останньому втрату зору на праве око.

Внаслідок травми ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності по зору безстроково та встановлено стійку втрату працездатності на 45 %.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 6 квітня 2012 року ухвалено в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом стягувати з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 щомісячними платежами по 246,15 грн., до 10 числа кожного наступного місяця.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №103-К від 1 вересня 2017 року, проведеної під час розгляду даної цивільної справи вбачається, що стійка втрата працездатності позивача становить 35 % (а.с. 151-153).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Згідно ч. 2 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

При цьому згідно ч.ч. 1, 5 ст. 1179 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Обов'язок осіб, визначених частиною першою цієї статті, відшкодувати шкоду, завдану малолітньою особою, не припиняється у разі досягнення нею повноліття. Після досягнення повноліття особа може бути зобов'язана судом частково або в повному обсязі відшкодувати шкоду, завдану нею у віці до чотирнадцяти років життю або здоров'ю потерпілого, якщо вона має достатні для цього кошти, а особи, які визначені частиною першою цієї статті, є неплатоспроможними або померли.

Збільшення розміру мінімальної заробітної плати є підставою для збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом. При цьому обов'язок з відшкодування шкоди, завданої малолітньою особою покладається на її батьків та не припиняється у разі досягнення нею повноліття (за винятком випадків, встановлених законом).

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня на 2017 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі встановлено в 3 200 грн.

Тому розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом підлягає збільшенню виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, оскільки законом не передбачено будь-яких обмежень щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини.

За такого, суд дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Доводи ОСОБА_2, наведені в апеляційній скарзі, про відсутність вини їх сина ОСОБА_4, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки судовим рішенням Єланецького районного Миколаївської області від 5 червня 2009 року (а.с. 30-34) та Новоодеського районного суду миколаївської області від 6 квітня 2012 року (а.с. 3-4), які набрали законної сили, вже встановлені обставини щодо наявності його вини.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Що стосується постанови органів досудового слідства від 16 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження, на які посилається ОСОБА_2, як підставу відсутності вини її сина, то зазначена постанова не може бути прийнята до уваги, оскільки вона скасовано начальником Єланецького відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області 25 липня 2017 року.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О.Данилова

В.В. Коломієць

Повний текст постанови складено 15 січня 2018 року.