26.02.2018 227/188/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 лютого 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Хандуріна В.В.,

при секретарі Данилко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 35284,43 грн., яка складається з 266,65 грн. заборгованості за кредитом; 28699,47 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 4400,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 250,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1668,31 грн. штрафу (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Представник позивача просить стягнути дану заборгованість, а також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн

Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 22.10.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з ОСОБА_1 договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Крім того відповідач був ознайомлений та погодився з Умовами та правилами надання банківський послуг, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія заяви з особистим підписом відповідача.

Згідно умов договору, відповідач зобовязався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом.

Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов обслуговування, зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно п. 5.5 Правил користування платіжною краткою, Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Відповідно до п.8.6 кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п.5.7 Правил користування платіжною карткою, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 31.12.2017 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 35284,43 грн., яка складається з 266,65 грн. заборгованості за кредитом; 28699,47 грн. заборгованості по відстоткам за користування кредитом; 4400,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 250,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1668,31 грн. штрафу (процентна складова).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Щодо стягнення пені та штрафів за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором суд зазначає, що згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Білозерське, Добропільського району Донецької області, віднесено до вказаного переліку.

Таким чином, враховуючи, що відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, тому на підставі вказаного Закону має бути звільнений від сплати штрафів в розмірі 250,00 грн. та 1668,31 грн., які нараховані після 14 квітня 2014 року.

Крім того, позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача 4400,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, розрахованої станом на 31.12.2017 року. Так станом на 05.04.2014 року розмір нарахованої пені складав 430,00 грн., тому суд частково задовольняє вимоги про стягнення пені в сумі 430,00 грн. В іншій частині в розмірі 3970,00 грн. суд відмовляє, оскільки пеня була нарахована після 14 квітня 2014 року.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково в розмірі 29396,12 грн., що складається з: 266,65 грн.- заборгованості за кредитом; 28699,47 грн.- заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 430,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1467,95 грн.

На підставі ст.ст.526,530,549,611,615,629,1048,1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії ВЕ 495317 виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 29 січня 2002 року, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.10.2008 року у розмірі 29396,12 (двадцять девять тисяч триста девяносто шість гривень) 12 копійок, з яких: 266,65 грн.- заборгованості за кредитом; 28699,47 грн.- заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 430,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії ВЕ 495317 виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 29 січня 2002 року, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», , рах. № 3111, МФО 305299, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1467,95 (одна тисяча чотириста шістдесят сім гривень) 95 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Направити відповідачу копію заочного рішення суду в порядку, передбаченому ст.272 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий: суддя В.В. Хандурін

26.02.2018