Справа № 577/4775/17
Провадження № 2/577/126/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

при секретарі Мирошниченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Конотопська райдержадміністрація як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_2 на протязі п"яти років не спілкується з дитиною, не займається вихованням, не підтримує матеріально. 14.12.2013 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4, який фактично виховує та утримує доньку і якого остання визнає батьком. Наведені обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківства.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з"явився. Судова повістка направлена за місцем його реєстрації вручена матері. Отже, вважається, що відповідач повідомлений належним чином. Оскільки поважність причин неявки не сповістив, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, то неявка останнього не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник Конотопської райдержадміністрації Гавриленко А.М. підтримала вимоги додавши, що відповідач не з"явився на засідання органу опіки та піклування із чого робить висновок про байдуже ставлення ОСОБА_2 до батьківських обов"язків.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши представлені докази, приходить до переконання, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи із такого.

Судом встановлено, що матір"ю малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1, а батьком ОСОБА_3 (а.с.3,4,5). На даний час дитина проживає з позивачем у с.Сахни, Конотопського району, а відповідач мешкає у с.Попівка (а.с.7,10). З приводу стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 до суду не зверталася.

Обгрунтовуючи вимоги, позивач посилається на навмисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов"язків по вихованню дитини. Проте, суд вважає ці вимоги не доведеними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У частині 3 ст. 51 Конституції України закріплено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

В абзаці 3 ч.2 ст. 3 СК України зазначено, що дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до частин 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За представленим висновком орган опіки та піклування Конотопської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як такого, що ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Підставою для такого висновку, як вбачається із тексту рішення, стала неявка відповідача на засідання районної комісії з питань захисту прав дитини, а також відсутність його звернень до органів влади чи суду з приводу перешкоджання матері спілкуватися з дитиною (а.с.6). Разом з тим, на порушення ст.19 СК України, до висновку не додано відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Крім того, наведений висновок не містить обгрунтувань того, яким чином таке втручання в сімейне життя малолітньої дитини, буде відповідати її інтересам, і яким саме інтересам цієї дитини, чи позитивно вплине на дитину фактичне розлучення з батьком та відсутність з його боку піклування в майбутньому.

За таких обставин не можно погодитись з вказаним висновком, оскільки він є недостатньо обгрунтованим.

Згідно з правозастосовними орієнтирами, викладеними у пунктах 15,16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 20, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Проте, доказів того, що відповідач навмисно ухиляється від виконання батьківських обов"язків суду не представлено.

Посилання позивача на довідки Бочечківської сільської ради, у якій зазначено, що ОСОБА_2 не зареєстрований і не проживає в с.Сахни, Конотопського району, вихованням та утриманням доньки ОСОБА_3 не займається, а також директора Бочечківського навчально-виховного комплексу про те, що ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не бере, жодного разу не відвідував батьківські збори та не цікавився вихованням доньки, на переконання суду, не є переконливими доказами для позбавлення відповідача, який проживає в іншому від дитини населеному пункті, батьківських прав.

Керуючись: ст.ст. 164 ч.1 п.2 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 10-13, 76-81, 141, 263-264 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Кравченко В. О.