Справа №442/7163/17
Провадження №2/442/375/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Курус Р.І.

з участю секретаря судового засідання - Махняк М.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в :

11.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача.

12.10.2017 року позовну заяву ухвалою судді було залишено без руху та надано п'ятиденний термін з дня такої для виправлення недоліків, які позивачем виправлено 07.11.2017 року.

10.11.2017 року провадження в зазначеній справі відкрито. Крім того, направлено запит щодо доступу до персональних даних в АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача - ОСОБА_3.

В обґрунтування позову посилається на те, що з 20.05.1978 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Під час перебування у шлюбі ними, за спільні кошти, було придбано квартиру АДРЕСА_1. Крім того, за час спільного життя з позивачем, ОСОБА_3 успадкувала житловий будинок АДРЕСА_2. Вказує, що після набуття права власності на зазначений житловий будинок, спільними трудовими зусиллями його та дружини, а також за рахунок його коштів вартість будинку істотно збільшилась у ціні, позаяк був здійснений капітальний ремонт такого, а саме проведено комунікації водопостачання, ремонт кімнат та кухні, реконструкція даху, утеплення фасаду будинку, тощо. На початку літа 2017 року, йому стало відомо про намір відповідачки продати належне їм майно для придбання іншого житлового будинку для їхньої доньки. Однак, з такими намірами відповідачки він не погоджується, а тому просить визнати зазначене вище нерухоме майно об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3. Крім того, просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги, зазначивши, що відмовляється від позову в частині стягнення судових витрат з відповідачки ОСОБА_3 В іншій частині позов підтримує та просить його задоволити.

Відповідач - ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні позов визнала, зазначила, що дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з яким за спільні кошти було придбано квартиру в м. Стрий. Крім доповнила, що нею з відповідачем проводився капітальний ремонт житлового будинку, який був нею успадкований, а саме проводилась реконструкція даху, ремонт фасаду та кімнат, тощо. Вказує, що розуміє наслідки визнання позову.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 368 ЦК України визначено, що спільна власність спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Крім того, згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи (копія свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1, виданого Відділом РАЦСу м. Стрий Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області), ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 1978 року.

Крім того, з договору купівлі - продажу від 16.01.2001 року посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу - Чернилевська М.М., зареєстрованого в реєстрі №160, вбачається, що ОСОБА_3 було придбано квартиру АДРЕСА_1, тобто в час перебування сторін у шлюбі.

?Згідно свідоцтва про право на спадщину від 06.10.2012 року, виданого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори - Лютик Р.В. та зареєстрованого реєстрі №1-1124, ОСОБА_3 успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_2.

Як встановлено в судовому засіданні і сторонами не оспорюється, а відтак доказуванню не підлягає, сторонами - позивачем та відповідачем, після набуття останньою права власності на зазначений житловий будинок, спільними трудовими зусиллями, а також за рахунок коштів позивача, вартість будинку істотно збільшилась у ціні, позаяк був здійснений капітальний ремонт такого, а саме проведено комунікації водопостачання, ремонт кімнат та кухні, реконструкція даху, утеплення фасаду будинку.

Як вбачається з вимог ч.1 ст. 62 СК, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у свої вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане об'єктом спільної права спільної сумісної вартості подружжя.

За таких обставин, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову в частині судових витрат понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 76-80, 174, 197, 200, 206, ЦПК України, ст. ст. 16, 355, 368, ЦК України, ст. 60, 62 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 та житловий будинок АДРЕСА_2 Львівської області об'єктом спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча - суддя Курус Р.І.

Повний текст судового рішення

складено 25 січня 2018 року