Справа № 220/1910/17
Провадження № 2-о/220/1/18
У Х В А Л А

Іменем України

22.02.2018 смт Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Яненко Г.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Великоновосілківська Державна Нотаріальна контора, про встановлення факту набуття права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2017 р. позивач звернувся до суду з заявою, згідно якої просив суд встановити факт набуття ним права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, на підставі частини першої статті 344 ЦК України, а саме: на житловий будинок, після смерті 17.07.2009 року, свого батька ОСОБА_2.

Заяву мотивовано тим, що безперервно користуючись спірним будинком з 2002 року, будучи зареєстрованим та проживаючи в ньому, сплачуючи комунальні послуги та доглядаючи за будинком протягом тривалого часу, не має можливості зареєструвати своє право власності на вказаний будинок, так як Державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки контрак, на підставі якого його батько придбав будинок не посвідчений нотаріально.

Нотаріус Великоновосілківської Державної Нотаріальної контори до суду не зявився, надав письмові пояснення, за змістом яких, у відповідності до постанови пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», нотаріуси, не є та не можуть виступати у якості заінтересованих осіб в справах про спадкування.

В судове засідання 22 лютого 2018 року заявник, повідомлений в належний спосіб не зявився про причини неявки суд не повідомив. При даних обставинах, суд вражає за можливе розглядати справу за відсутності сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, дані у засіданні 16 січня 2018 року, судом встановлено:

Заявник, з 2002 року зареєстрований та проживає у будинку за адресою: Донецька область, смт. Велика Новосілка, провулок Огородній, будинок 26, що підтверджується копією паспорту заявника паспортними даними та довідкою Великоновосілківської селищної ради (а.с. 6, 4).

Будинок за адресою: Донецька область, смт. Велика Новосілка, провулок Огородній, будинок 26, був придбаний ОСОБА_2 06.03.2001 року, згідно біржового контракту № 87, договору купівлі продажу житлового будинку, який не посвідчений в належний спосіб (а.с. 8).

17.07.2009 року, ОСОБА_2 помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 5)

При звернені заявника ОСОБА_1 до державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі того, що батьком будинок придбаний за біржовим контрактом не посвідченим нотаріально, а тому не маючим правової сили (а.с. 7).

Наможливість оформити у встановленому порядку право власності на спадкове майно, стало підставою для звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту набуття права власності за набувальною давністю.

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом , при чому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

На думку ОСОБА_1, оскільки вимоги його заяви не містять будь- якого спору з іншими особами про майнове право, тому він має право звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку окремого провадження, а саме встановлення факту набуття права власності за набувальною давністю.

За статтею 398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Заява ОСОБА_1 та матеріали справи не містять доказів підтверджуючих факт укладання ним договору з власником спірного житлового будинку або особою, якій житловий будинок був переданий власником, а відтак вбачаються підстави вважати, що право на майно, вказане заявником, виникає у нього саме в порядку спадкування за законом.

Згідно постанови пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

В свою чергу, відповідно до постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

З наведеного вбачається, що захист права власності як порядку спадкування так і за набувальною давністю, є різними способами захисту, що встановлюється за наявності різних підстав та обставин справи та здійснюється в позовному провадженні. А нотаріус не може бути зацікавленою особою.

На неодноразові пропозиції суду, у т.ч. викладені в ухвалі від 16 січня 2018 року щодо визначення способу захисту у порядку спадкування чи за набувальною давністю, а також щодо необхідності визначення іншої зацікавленої особи, заявник без зазначення причин не відреагував. Обставин, з якими закон пов'язує можливість захисту права власності шляхом встановлення юридичного факту в окремому провадженні не зазначив, що перешкоджає вирішенню справи по суті.

Відповідно до ч.6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В порядку ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

За змістом ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору може бути повернута за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 142 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Великоновосілківська Державна Нотаріальна контора, про встановлення факту набуття права власності за набувальною давністю залишити без розгляду.

Розяснити заявникові (заінтересованим особам), що він (вони) мають право подати позов на загальних підставах в порядку позовного провадження, а повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на дану ухвалу може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Г.М. Яненко