Справа № 226/2307/17
Справа № 226/2307/17
Провадження № 2-о/226/5/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року м. Мирноград

Димитровській міській суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.

при секретарі Попенко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Мирнограді Донецької області справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування якої вказала, що 06.06.2016 у віці 49 років помер її чоловік ОСОБА_2, з яким вона постійно по день смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та з 25.07.2014 перебувала у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_2 помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, про що був виданий акт форми Н-1 від 17.11.2017. Вважаючи, що вона має право на призначення та отримання страхових виплат у разі втрати годувальника, вона звернулася до управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області. Проте, оскільки вона з ОСОБА_2 мала різні місця реєстрації проживання, їй було розяснено про необхідність встановлення у судовому порядку факту проживання однією сімєю з померлим, після чого Фондом буде розглянуто питання щодо здійснення їй страхових виплат у разі втрати годувальника. Тому заявник просить суд встановити факт її проживання однією сімєю з ОСОБА_2 по день смерті останнього 06.06.2016.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 до судового засідання не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та відсутністю її представника.

Представник заінтересованої особи управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецької області (далі за текстом Фонд) до суду не зявився. Дана особа про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у відсутність її представника, надавши до суду відзив на заяву, згідно з яким просила залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, оскільки факт, який просить встановити заявник, пов'язаний з вирішенням спору про право. Так, у своїй заяві ОСОБА_1 порушує питання про право на отримання страхових виплат у разі смерті годувальника. Відповідно до ст.41 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина або одни з батьків померлого чи інший член сімї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку. ОСОБА_1 є працездатною особою, має самостійний заробіток, не є інвалідом та не відноситься до осіб, які мають право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого, у тому числі й одноразової допомоги. Тому встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 не має юридичного значення для набуття нею права на одержання страхових виплат у зв'язку зі смертю годувальника.

У відповідь на відзив заявник ОСОБА_1 послалася на лист Фонду від 28.11.2017, в якому не йде мова про відмову у призначенні їй виплати страхових сум згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», їй лише запропоновано звернутися до суду для встановлення факту сумісного проживання. Таким чином, вона вважає, що як би вбачався спір про право, то заінтересованою особою повинно би було винесено рішення, як державного органу, про відмову у виплаті страхових сум. Вважає, що Фонд навмисно не наводить суду п.6 ст.42 вказаного Закону, яким передбачено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сімї в сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, в сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. Нею не заявлялася вимога про виплату страхових сум як особі, яка перебувала на утриманні померлого внаслідок нещасного випадку на виробництві. Вважаючи аргументи і міркування Фонду передчасними, необгрунтованими та незаконними, просить суд задовольнити її заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Згідно за ч.4 ст.315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, буде виявлений спір про право, суд залишає заяву без розгляду.

Оскільки у цьому провадженні вбачається спір про право щодо отримання страхових виплат у разі втрати годувальника, який вирішується у порядку позовного провадження, суд залишає заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду.

При зверненні до суду із вказаною заявою ОСОБА_1 було сплачено судовий сбір у сумі 320 грн (а.с.1, 2).

Згідно за п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається у разі залишення заяви без розгляду.

Оскільки заяву ОСОБА_1 судом залишено без розгляду, сплачений нею судовий збір у сумі 320 грн за подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає поверненню заявнику.

На підставі Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст.133, 294, 315 ч.4, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

Розяснити заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Управлінню Державної казначейської служби України в місті Мирнограді Донецької області повернути ОСОБА_1, яка народилася 04 лютого 1977 року в м.Димитрові Донецької області, зареєстроване місце проживання якої: АДРЕСА_1, 85320, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп., сплачений за квитанцією № 0.0.908925957.1 від 05.12.2017 у ПАТ КБ «ПриватБанк» на розрахунковий рахунок № 0034, МФО 834016, одержувач Мирноградське УК /м.Мирноград/, код бюджетної класифікації 22030101, код 37803436.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у пятнадцятиденний строк з дня оголошення ухвали суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ж.Є.Редько