РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря - Бондаренко І.С.,

представника позивачів - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - Кісельової Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначенні способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_5 звернулись до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначенні способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, в якому просили визначити способи участі позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у вихованні малолітнього сина та онука - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: призначити час для спілкування та вихованні дитини щотижня у вівторок та четвер з 15.00 години до 20.00 години; першого та третього тижня, в суботу та неділю з 09.00 год. суботи до 20.00 години неділі, з можливістю ночівлі у ці дні за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_5, без присутності матері дитини - ОСОБА_3, та з можливістю спільного відпочинку ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з сином та онуком - ОСОБА_6 без присутності матері - ОСОБА_3, щороку у період літніх канікул з 01 серпня по 30 серпня включно.

В обґрунтування позову позивач вказав, що він перебував у шлюбі з відповідачем в період з 11.09.2010 року по 30.01.2015 року. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30.01.2015 року шлюб з відповідачем було розірвано. Сторони мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. 14.04.2015 року виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради було прийнято рішення № 197, яким було визначено способи його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: «Призначити час для спілкування та виховання дитини щотижня, у вівторок та четвер з 16.00 до 19.00; першого та третього тижня, в суботу та неділю з 09.00 до 19.00 та в інші дні за попередньою домовленістю з матір'ю, не порушуючи режиму дня дитини». Незважаючи на рішення органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, відповідач останнім часом не надає можливості позивачам спілкуватись з дитиною, під різними приводами відмовляється надавати можливість батьку бачити сина у визначені дні, не пропонуючи натомість інших днів для побачення батька з сином. Це ж стосується й позивача ОСОБА_5 - бабусі дитини. На підставі викладеного, вони вимушені звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги з підстав, які викладені в позовній заяві, та просила суд позов задовольнити. Додатково пояснила, що позивачі конфліктують з відповідачем та бажають спілкуватися з дитиною окремо від відповідача з метою недопущення того, щоб дитина була свідком їх конфліктів.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він разом із своєю новою дружиною проживає у трикімнатній квартирі, в якій є дитяча кімната, яка обладнана всім необхідним, в тому числі і дитячим ліжком. У нього в користуванні також є автомобіль, на якому він зможе відвозити дитину назад до помешкання матері. Він не можу знайти спільну мову з відповідачем та бажає спілкуватися з дитиною окремо від відповідача. Під час спілкування з дитиною він цілком здатний почути і зрозуміти чого хоче дитина, також він здатний забезпечити дитині медичний догляду у випадку необхідності.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, а також з тих підстав, що вона вважає законним та достатнім рішення виконавчого комітету міської ради щодо порядку спілкування батька з дитиною. Також пояснила, що вона визнає факт наявності в квартирі позивача дитячої кімнати, яка станом на час їх сумісного проживання з позивачем була обладнана всім необхідним, в тому числі і дитячим ліжком. Разом з тим, вона вважає, що з огляду на стан здоров'я дитини, та періодичні (приблизно раз на два місяці) приступи астми, встановлення позивачам права на спільний відпочинок із дитиною є небезпечним, адже позивач буде не в змозі подбати про дитину. Крім того, встановлення часу спілкування з дитиною у вівторок та четвер з 15 год. є недоцільним, адже до 15 год. у дитини «тихий час» в дитячому садочку. Оптимальним є встановлення часу з 16 год. Взимку дитина о 21 год. починає купатися, потім лягає спати. Влітку дитина може гуляти до 21 год. Дитина зазвичай прокидається рано, близько 7 год. З вересня 2018 року дитина піде на навчання у звичайну школу, де орієнтовний графік навчання буде з 8-00 год. до 12-30 год.

В судовому засіданні представник третьої особи надав висновок органу опіки та піклування щодо розв'язання спору.

Під час з'ясування в судовому засіданні думки дитини в порядку статті 171 Сімейного кодексу України малолітній ОСОБА_6 пояснив, що йому зараз 6 років, майже 7, його звуть ОСОБА_6. Він ходить в дитячий садочок, звідки його зазвичай забирає мати. Батько також іноді приходить до садочку. Йому подобається ходити в гості до батька, гратися з батьком, у батька є дитяча кімната та іграшки. Йому також подобається бути з бабусею Женею.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вислухавши думку малолітньої дитини, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у шлюбі та мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказані обставини були визнані всіма учасниками судового процесу а заявах по суті справи та не підлягали доказуванню згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Згідно із копією рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 197 від 14 квітня 2015 року, визначено способи участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: призначено час для спілкування та виховання дитини щотижня, у вівторок та четвер з 16.00 до 19.00; першого та третього тижня, в суботу та неділю з 09.00 до 19.00, та в інші дні за попередньою домовленістю з матір'ю, не порушуючи режиму дня дитини.

Аналогічний час для спілкування та виховання дитини батьком було визнано доцільним у висновку Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради від 16 січня 2018 року № 283.

З довідки про доходи № 1188, виданої 11.10.2017 року Управлінням молоді та спорту Луганської обласної державної адміністрації вбачається, що ОСОБА_2 дійсно отримує обласну стипендію перспективним та провідним спортсменам Луганської області в Управлінні молоді та спорту Луганської обласної державної адміністрації та за період з березня 2017 року по вересень 2017 року загалом отримав 217290,00 грн.

З довідки про доходи № 112, виданої 12.10.2017 року Українським центром з фізичної культури і спорту інвалідів «ІНВАСПОРТ» вбачається, що ОСОБА_2 дійсно працює в Українському центрі з фізичної культури і спорту інвалідів «ІНВАСПОРТ» на посаді спортсмен-інструктор та за період з січня 2017 року по вересень 2017 року отримав заробітну плату на загальну суму 99509,53 грн.

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 листопада 2009 року ОСОБА_5 є власником квартири № 5, розташованої в будинку № 6, квартал МЖК «Мрія» м. Сєвєродонецьк Луганської області, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24508894 від 19.11.2009 року та Витягом з Державного реєстру правочинів № 7927114 від 07.11.2009 року.

Згідно із листом головного лікаря Комунальної установи «Сєвєродонецький центр первинної медико-санітарної допомоги» від 14.11.2017 року № 388, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, спостерігається у лікаря-кардіолога з діагнозом функціональний серцевий шум. З жовтня 2014 року дитина знаходиться на диспансерному обліку у лікаря загальної практики - сімейного лікаря з діагнозом рецидивний обструктивний бронхіт. З квітня 2016 року спостерігається у лікаря-отоларинголога з діагнозом алергічний риніт. У даний період лікування не потребує.

Довідкою КДНЗ комбінованого типу № 25 «Журавлик» Сєвєродонецької міської ради від 15.01.2018 року № 08 підтверджується, що дитина ОСОБА_6 дійсно відвідує групу № 4 цього дошкільного закладу. Батько дитини особисто цікавиться успіхами дитини, приходить до сина, неодноразово забирав хлопчика із дошкільного закладу згідно графіку зустрічей та участі у вихованні. Відомості у довідці № 01 від 03.01.2018 року вважати помилковими, адже відомості були надані під впливом помилки тимчасово заміщуючим вихователем, який не досить добре знає батьків та дітей групи № 4.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Раду Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція) закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вищевказаної Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 18 вищевказаної Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Перш за все суд звертає увагу на те, що у сімейних відносинах, які склалися між сторонами цієї справи, дійсно наявний спір про порядок участі батька та баби у спілкуванні та вихованні сина та онука відповідно, адже позивачі бажають спілкуватися із дитиною за тим графіком, який визначений в позовних вимогах, в той час як відповідач (мати дитини) не погоджується із таким порядком спілкування, зокрема категорично заперечує проти можливості спільного відпочинку дитини із батьком або бабою без присутності матері.

Судом на підставі вищенаведених письмових доказів та пояснень сторін встановлено, що позивачі мають бажання та належні житлово-побутові умови для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а дитина в свою чергу потребує спілкування із батьком та бабою. Відповідач в судовому засіданні визнала, що позивачі мають належні житлово-побутові умови для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а також визнала, що дитина бажає і дитині подобається спілкування із батьком та бабою. Вказаний висновок підтвердив в судовому засіданні малолітній ОСОБА_6 під час з'ясування його думки.

Суд враховує, що малолітня дитина сторін за твердженнями відповідача зазвичай о 21-00 год. взимку починає готуватися до нічного сну, купатися, тощо. Крім того, за твердженнями відповідача до 15 год. у дитини «тихий час» в дитячому садочку. Отже, на думку суду, з метою додержання режиму дня дитини, спілкування батька із дитиною у визначені будні дні (вівторок та четвер) повинно відбуватися з 16-00 год. до 20-00 год.

Безперервне спілкування батька із дитиною в перший та третій тиждень кожного місяця з 09.00 год. суботи до 20.00 години неділі з можливістю ночівлі дитини у ці дні за місцем проживання батька, на думку суду, також відповідатиме інтересам дитини. Відповідач в судовому засіданні не висловлювала заперечень проти такого режиму спілкування батька із дитиною.

Стосовно позовної вимоги батька дитини щодо спільного відпочинку із дитиною без присутності матері у період літніх канікул щороку з 01 серпня по 30 серпня включно суд зазначає, що такий період відпочинку є невиправдано тривалим. Зокрема, за твердженням відповідача (матері дитини), з вересня 2018 року дитина почне відвідувати школу. Тобто, в разі перебування дитини по 30 серпня включно на відпочинку поза межами звичайного місця проживання дитини, дитина фактично буде позбавлена можливості належним чином підготуватися до нового учбового року за участю матері, зокрема придбати необхідний одяг, канцелярські товари, підручники, книги тощо.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими твердження відповідача (матері дитини) про повну неможливість спільного відпочинку батька та дитини навіть протягом декількох днів на рік. На думку суду, спільний відпочинок батька та сина протягом декількох днів на рік позитивно вплине на виховання дитини, дозволить зміцнити сімейні відносини батька та сина, надасть батьку можливість зміцнити довіру сина до себе. Відповідачем не було надано доказів такого стану здоров'я дитини, внаслідок якого дитина потребувала би постійного догляду з боку матері або постійного медичного догляду. Згідно із листом головного лікаря Комунальної установи «Сєвєродонецький центр первинної медико-санітарної допомоги» від 14.11.2017 року № 388 ОСОБА_6 спостерігається у декількох лікарів, проте у даний період лікування не потребує. На думку суду, в разі виникнення необхідності надання дитині медичної допомоги батько, так само як і мати, буде здатний подбати про дитину та доставити дитину до медичного закладу, в тому числі під час спільного відпочинку.

Отже, розумним та достатнім, на думку суду, буде надати батьку можливість спільного відпочинку із сином щороку в період з 01 серпня по 10 серпня включно, тобто протягом 10 (десяти) днів.

При цьому, суд вважає за доцільне визначити, що всі вищеперелічені способи спілкування батька із дитиною мають проходити без присутності матері, адже в судовому засіданні із змісту пояснень сторін судом з'ясовано, що сторони перебувають у конфліктних відносинах. Спілкування батька із дитиною в присутності матері може призвести до виникнення нових конфліктів в присутності дитини, що негативно вплине на розвиток дитини та не сприятиме засвоюванню дитиною сімейних цінностей.

На підставі вищевикладеного, враховуючи висновок органу опіки та піклування щодо розв'язання спору, виходячи з відсутності доказів негативного впливу батька на дитину, рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, інтересів дитини, її віку, наявності належних умов для спілкування батька з дитиною, засад розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає за необхідне визначити наступні способи участі батька у спілкуванні та вихованні його дитини:

- спілкування із дитиною без присутності матері - ОСОБА_3, щотижня у вівторок та четвер з 16-00 години до 20-00 години;

- спілкування із дитиною без присутності матері - ОСОБА_3, в перший та третій тиждень кожного місяця з 09-00 годин суботи до 20-00 годин неділі з можливістю ночівлі дитини у цей час за місцем проживання батька;

- спільний відпочинок без присутності матері - ОСОБА_3, щороку в період з 01 серпня по 10 серпня включно.

З метою забезпечення зрозумілості судового рішення суд вважає за необхідне вказати, що під можливістю відпочинку батька із дитиною суд розуміє можливість виїзду батька на спільний відпочинок із дитиною без згоди матері, проте із урахуванням стану здоров'я та потреб дитини, в межах території України, на якій органи державної влади здійснюють свої повноваження. Можливість такого виїзду в іноземні країни, на тимчасово окуповану територію чи на територію України, на якій органи державної влади не здійснюють свої повноваження, може бути реалізована батьком лише з дозволу і згоди матері.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 5 Конвенції держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов'язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім'ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Згідно із ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Отже, позивач ОСОБА_5 має право спілкуватися зі своїм внуком, брати участь у його вихованні та звертатися до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, в тому числі шляхом визначення способів спілкування з дитиною. Сімейне виховання є повноцінним лише за розумного поєднання виховного впливу першовихователів - батьків та багатих на життєвий досвід дідусів і бабусь. Однак це не означає, що баба та дід мають такі ж широкі права на спілкування із дитиною, як мати або батько. На думку суду, за наявності у дитини обох батьків, спілкування дитини із бабою та/або дідом має залишатися регулярним, проте відбуватися в меншому обсязі, ніж спілкування із батьками.

На підставі вищевикладеного, виходячи з відсутності доказів негативного впливу баби на дитину, наявності у дитини обох батьків, кожен з яких бажає приділяти вихованню дитини значний час, інтересів дитини, її віку, наявності належних умов для спілкування баби з дитиною, засад розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає за необхідне визначити наступні способи участі баби у спілкуванні з дитиною:

- спілкування із дитиною щотижня у четвер з 16-00 години до 20-00 години.

Доказів наявності конфлікту між бабою та мамою дитини до суду не надано, а тому суд не вказує про спілкування дитини із бабою без присутності матері.

Обов'язкове спілкування баби із дитиною в перший та третій тиждень кожного місяця з 09-00 годин суботи до 20-00 годин неділі з можливістю ночівлі дитини у цей час за місцем проживання баби, на думку суду, є невиправдано тривалим з огляду на меншу роль баби у вихованні дитини.

Щорічний спільний відпочинок баби з дитиною, на думку суду, також не є тим способом участі у вихованні дитини бабою, який притаманний сім'ї із двома батьками.

Вищевказані способи участі батька та баби у спілкуванні із дитиною не позбавляють їх права спілкуватися із дитиною в будь-який інший час та спосіб за домовленістю із матір'ю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі суд враховує, що позов задоволено частково, проте представник обох позивачів в судовому засіданні просила не стягувати судові витрати з відповідача на користь позивачів. Отже, справедливим буде не стягувати будь-які судові витрати з відповідача на користь позивачів. Відповідач, її представник та представник третьої особи про наявність у них будь-яких судових витрат не повідомили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначенні способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради - задовольнити частково.

Визначити наступні способи участі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у спілкуванні та вихованні його дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2:

- спілкування із дитиною без присутності матері - ОСОБА_3, щотижня у вівторок та четвер з 16-00 години до 20-00 години;

- спілкування із дитиною без присутності матері - ОСОБА_3, в перший та третій тиждень кожного місяця з 09-00 годин суботи до 20-00 годин неділі з можливістю ночівлі дитини у цей час за місцем проживання батька;

- спільний відпочинок без присутності матері - ОСОБА_3, щороку в період з 01 серпня по 10 серпня включно.

Визначити наступні способи участі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у спілкуванні та вихованні її онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2:

- спілкування із дитиною щотижня у четвер з 16-00 години до 20-00 години.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 25 січня 2018 року.

Суддя Д.Б. Баронін