ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

10 січня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Пруднікової П.М., представника третьої особи ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Червономотовилівська сільська рада про захист права власності внаслідок видання акта, який порушує право особи на землю,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області знаходиться вищезазначена справа.

Відповідачем надіслане до суду клопотання про закриття провадження по справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, у звязку з тим, що існує рішення суду, що набрало законної сили між тими саме сторонами та з того саме предмету спору.

При вирішенні клопотання судкерується наступним.

Згідно п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Судом встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2017 року у цивільній справі № 381/4980/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Червономотовилівської сільської ради, третя особа ОСОБА_3 про захист права власності, внаслідок видання акту який порушує права особи на землю, відмовлено у задоволені позову.

На думку відповідача, наведене свідчить про розгляд спору між тими саме сторонами, про той саме предмет і з тих саме підстав, що є підставою для закриття провадження у справі.

Звертаючись до суду в перший раз з позовом ОСОБА_2 відповідачем визначив Червономотовилівську сільську раду, тобто заявив вимоги до органу місцевого самоврядування.

На відміну від попередньої справи, у даній справі хоча предметом позову є та саме матеріально-правова вимога оскарження державного акту про право власності на землю серії 1-КВ №100124, однак відповідачем визначений вже ОСОБА_3, тобто особа, яка на теперішній час є власником земельної ділянки.

Виходячи з правових позицій Верховного суду України (справа № 6-79цс15 про розподіл майна подружжя за заявою про неправильне застосування пункту 2 частини 1 ст. 205 ЦПК), необхідність застосування пункту 2 частини першої ст. 205 ЦПК обумовлена, по-перше, недопустимість розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, і, по-друге, властивість судового рішення, що набрало законної сили (ст. 223 ЦПК).У той же час прийняте на певних підставах судове рішення про відмову в позові по окремим категоріям справ при збереженні правовідносин, що спричинили звернення до суду, не є перешкодою для повторного звернення до суду зацікавлених осіб з метою вирішення спору.

ВСУ роз'яснив, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду зацікавлених осіб щодо розв'язання спору.

Оскільки позивачем вимоги щодооскарження державного акту про право власності на землю серії 1-КВ №100124 не заявлялись до ОСОБА_3, суд відмовляє у задоволені заяви відповідача про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі з підстав п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України залишити без задоволення.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Є.Ю.Чернишова