АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/4145/14-ц Номер провадження 22-ц/786/154/18Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

При секретарі : Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу а апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2017 року за поданням головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про зміну способу виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2017 року подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про зміну способу виконання рішення суду задоволено.

Змінено спосіб виконання рішення №554/4145/14-ц шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 ОСОБА_5.

Надано дозвіл на реалізацію квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову про відмову у задоволенні подання.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 374 ч.1 п.1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, на виконанні в Шевченківському відділі ДВС м. Полтава з 25.11.2014 року перебуває зведене виконавче провадження № 48728239 з примусового виконання виконавчих листів № 554/4145/14-ц, виданих 20.11.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 боргів в сумі 508 958,70 грн. та 2 533,90 грн., та також стягнення з боржника ОСОБА_6 на користь держави коштів в розмірі 2533,90 грн.

В добровільному порядку боржником вказані рішення судів виконані не були, в звязку з чим державним виконавцем було розпочато примусове виконання рішення.

Звертаючись до суду з заявою про зміну способу виконання рішення, головний державний виконавець відділу ДВС вказував, що під час проведення виконавчих дій з примусового виконання судового рішення було встановлено наявність у боржника на праві приватної власності нерухомості квартири АДРЕСА_2. Проте, в звязку з реєстрацією в спірній квартирі малолітньої дитини ОСОБА_4 Ємілії, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутністю дозволу на реалізацію спірного майна органом опіки та піклування та встановленим фактом, що власником майна є лише ОСОБА_6, просив змінити спосіб виконання рішення шляхом звернення стягнення на квартиру, надавши дозвіл на реалізацію квартири АДРЕСА_2.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції на підставі наданих доказів дійшов висновку, що малолітня дитина в спірній квартирі не проживає з березня 2014 року, згідно довідок Управління освіти будь-яких дошкільних та шкільних закладів не відвідувала, в самій квартирі лише зберігається реєстрація її батька ОСОБА_4 ОСОБА_5, який виїхав з території України в жовтні 2013 року, тому відсутні перешкоди для зміни способу виконання рішення, в звязку з чим надав дозвіл на реалізацію квартири.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Згідно ст. 373 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду заяви) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Нормами статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Шевченківському ВДВС перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 боргів в сумі 508 958,70 грн. та 2 533,90 грн., а також на користь держави в сумі 2533,90 грн.

Боржник будь-яких дій для виконання судового рішення не вживав, наданими держаним виконавцем матеріалами виконавчого провадження доводиться факт його ухилення від їх виконання.

В ході примусового виконання, державним виконавцем виявлено майно, яке на праві особистої власності належить боржнику ОСОБА_6 - квартиру АДРЕСА_2.

В зазначеній квартирі зареєстровані - ОСОБА_8, яка є дружиною боржника, їх неповнолітня донька ОСОБА_5 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сам власник ОСОБА_4 ОСОБА_5 (довідка КП «ЖЕО №2» № 1526 від 22.03.2016 року).

В межах примусового виконавчого провадження державним виконавцем в присутності понятих, представника стягувача та інспектора Октябрського ВП ГУНП в Полтавській області здійснено примусове входження до даної квартири та складено акти опису та арешту належного боржнику майна.

В звязку з реєстрацією в квартирі АДРЕСА_2 неповнолітньої ОСОБА_5 ОСОБА_9, державним виконавцем було направлено лист до служби у справах дітей виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради щодо надання дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника.

У відповіді на лист державного виконавця, орган опіки та піклування повідомив, що не може надати дозвіл на реалізацію квартири, оскільки згідно до п.п.66-67 Постанови КМУ №866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування повязаної із захистом прав дитини», виконком розглядає питання надання дозволу на вчинення правочинів щодо майна, право власності на яке або право користування яким мають малолітні (неповнолітні) діти, при особистому звернені батьків та наданні ними відповідного пакету документів. Натомість батьки малолітньої ОСОБА_4 Ємілії до виконкому не звертались.

З системного аналізу положень Законів України «Про основи соціального захисту бездомних та безпритульних дітей», «Про охорону дитинства», статті 177 СК України та норм Житлового Кодексу вбачається, що першочергова увага приділяється захисту інтересів дітей, законодавчо забезпечується здійснення контролю за збереженням їх житлових та майнових прав на етапі вчинення правочинів з нерухомим майном, право власності на яке або право користування яким мають діти, шляхом надання органам опіки та піклування згоди на чинення зазначених правочинів.

Між тим, матеріалами справи доводиться, що неповнолітня донька боржника ОСОБА_6 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично в зазначеній квартирі не проживає та нею не користується, оскільки іще в березні 2014 року разом зі своєю матірю ОСОБА_8 виїхала з України.

Вказані обставини підтверджуються наданими суду відповідями з Управління освіти Виконавчого комітету Полтавської міськради, Відділу освіти, сімї, молоді та спорту Кременчуцької РДА Полтавської області та Адміністрації Державної прикордонної служби України, згідно яких неповнолітня Ємілія не навчається у навчальних закладах, підвідомчих управлінню освіти та відділу освіти, перетнула кордон Київ-Мюнхен 20.03.2014 року. Даних про її повернення до України не має.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання державного виконавця, вірно зазначивши, що відчуження належної боржнику квартири не призведе до погіршення прав та інтересів неповнолітньої, яка не проживає на території України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а долучені апелянтом до скарги докази навпаки підтверджують обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Так, апелянтом приєднано довіреність від 27.03.2016 р., виданого в консульстві України в м. Тегеран, якою громадянин ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уповноважив ОСОБА_2 представляти всі його інтереси з питань продажу належної йому квартири, розташованої в АДРЕСА_3.

Зі змісту виданої ще в 2016 році довіреності вбачається, що боржник має наміри відчужити належну йому квартиру шляхом надання своєму тестю ОСОБА_2 достатніх для цього повноважень продавця, що само по собі спростовує твердження апелянта про те, що дана квартира як єдине житло його онуки забезпечує їй право на проживання.

Крім того, до апеляційної скарги приєднано копії національних паспортів ОСОБА_10 ОСОБА_11 на імя ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та на імя ОСОБА_12 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також витяги з медичної документації останньої, з якого вбачається, що неповнолітня отримує медичну допомогу за місцем свого проживання в зазначеній ОСОБА_10 ОСОБА_11.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що зміна способу виконання рішення та надання дозволу на реалізацію квартири в даному випадку не зачіпають житлових інтересів неповнолітньої дитини боржника, яка разом зі своїми батьками виїхала до ОСОБА_10 ОСОБА_11, а відтак ухвала суду постановлена з дотримання норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1