Справа №173/1764/17
Провадження №2/173/965/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді - Петрюк Т.М.

при секретарі - Рудовій Л.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування стягнення аліментів на дружину,-

ВСТАНОВИВ:

18.10.2017 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1, з позовом до відповідача ОСОБА_2, про скасування стягнення аліментів на дружину

03.11.2017 року до суду надійшла довідка про місце реєстрації проживання відповідача.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2017 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 16 листопада 2017 року на 08-30 годину.

Сторонам та учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

16.11.2017 року розгляд справи було відкладено за клопотанням відповідача, яка прохала надати час для збирання доказів на підтвердження своїх заперечень. Справа призначена до розгляду на 15.12.2017 року на 14-00 год.

15.12.2017 року судом оголошено перерву у розгляді справи та зобов'язано позивача надати довідку при розмір отримуваної пенсії за 2017рік. Справу призначено до розгляду на 04.01.2018 року на 11.30 год.

У судовому засіданні 04.01.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить скасувати стягнення з нього аліменти на користь відповідачки на її утримання. Стягнути з відповідачки грошові кошти, сплачені на її утримання з моменту укладення нею шлюбу з іншим чоловіком.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 06.06.2013 року був розірваний шлюб між ним та відповідачкою на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2013 року.

Спільних дітей від шлюбу вони не мають.

14 травня 2013 року його колишня дружина звернулась до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області про стягнення з нього аліментів на своє утримання, оскільки вона не працює і є інвалідом третьої групи, яка встановлена з 01.09.2002 року по 31.08.2013 року, тобто під час перебування з ним у шлюбі. У зв'язку з даними обставинами позовну заяву відповідачки було задоволено та відповідно до рішення суду від 10.10.2013 року з нього на користь позивачки були стягнені аліменти в розмірі 1/8 частини його прибутку. Дані аліменти відповідачка отримує по цей час.

За час перебування у шлюбі з відповідачкою він подарував їй частину свого нерухомого майна. Крім того у відповідачки є дві повнолітні доньки, які працюють та також можуть утримувати свою матір.

На даний час відповідачка перебуває у шлюбі з іншим чоловіком.

Він хворіє та потребує лікування, на що потрібні грошові кошти. Всі вищезазначені обставини і стали підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об'ємі давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач ОСОБА_3, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, пояснивши суду, що вона стала непрацездатною в період перебування в шлюбі з позивачем, тому вважає, що саме він повинен продовжувати її утримувати, а не її новий чоловік. Її діти не можуть надавати їй матеріальну допомогу, так як мають на утриманні дітей-інвалідів. Вона не працює так як за станом здоров'я не може працювати та потребує постійного лікування та придбання ліків. Тому вважає, що позивач повинен продовжувати її утримувати. За даних обставин просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини .

Судом встановлено, що сторони перебували з зареєстрованому шлюбі з 18.01.2002 року по 06.06.2013 року, що підтверджується рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2013 року про розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2013 року з позивача ОСОБА_1, на користь відповідачки ОСОБА_2, стягнені аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (прибутку) виходячи з того, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі більше десяти років. Відповідач ОСОБА_2, стала інвалідом під час перебування у шлюбі з позивачем ОСОБА_1, потребує лікування та придбання ліків, а діти ОСОБА_2,. не можуть надавати матеріальну допомогу на її утримання. В рішенні суду вказується, що стягнення аліментів починається з 14.05.2013 року і не вказано кінцевого терміну стягнення аліментів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4,. пояснила, що знає позивача давно, як позитивного чоловіка. Їй відомо, що останнім часом позивач хворіє, потребує лікування та придбання ліків. Вона особисто водила позивача в лікарню, де йому було призначене лікування.

Відповідно до ч. 1. 4 ст. 55 СК України - Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 СК України - Право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу.

Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин..

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, 23.09.2015 року зареєструвала шлюб з гр. ОСОБА_5. Та після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище ОСОБА_2 на ОСОБА_2.

Таким чином з 23.09.2015 року припиняється право у ОСОБА_2, на отримання аліментів від позивача ОСОБА_1,так як відповідач зареєструвала шлюб з іншим чоловіком і обов'язок щодо утримання відповідачки перейшов до її нового чоловіка.

За змістом ч. 1 ст. 82 СК України стягнення аліментів припиняється при настанні однієї із двох умов: поновлення працездатності; реєстрації повторного шлюбу.

Дані підстави для припинення стягнення аліментів є безумовними, тобто стягнення аліментів припиняється незалежно від того чи продовжує хворіти отримувач аліментів, чи потребує матеріальної допомоги чи ні.

За даних обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача. При цьому позивач визначає спосіб захисту своїх прав як скасування стягнення з нього аліментів на утримання непрацездатної дружини. В свою чергу відповідно до положень ст. 82 СК України суд вважає за потрібне обрати спосіб захисту прав позивача шляхом припинення стягнення з нього аліментів на утримання непрацездатної дружини, яка зареєструвала шлюб з іншим чоловіком. Час припинення стягнення аліментів суд визначає з 23.09.2015 року, тобто з моменту реєстрації відповідачкою повторного шлюбу з іншим чоловіком.

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача грошових коштів, отриманих як аліменти з моменту реєстрації шлюбу з іншим чоловіком, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 СК України - Якщо після припинення права на утримання виконання рішення суду про стягнення аліментів буде продовжуватися, всі суми, одержані як аліменти, вважаються такими, що одержані без достатньої правової підстави, і підлягають поверненню у повному обсязі, але не більш як за три роки.

Судом встановлено, що відповідач зареєструвала повторний шлюб 23.09.2015 року. Позивач звернувся з позовом до суду 18.10.2017 року, тобто в меж трьох років. Позивачем надано довідку про розмір стягнених з нього аліментів на користь відповідачки за 2017 рік. Тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволення частково, та вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача грошові кошти, стягненні як аліменти на утримання відповідачки з 01.01.2017 року по 30.11.2017 року в сумі 2606 грн. 75 коп., так як доказів того в якій сумі з позивача стягувались аліменти на користь відповідачки за передній період суду не надано. Крім того враховуючи, що відповідачка продовжує бути інвалідом, потребує матеріальної допомоги за станом здоров'я, а позивач раніше не ставив вимоги про припинення стягнення з нього аліментів, стягуваних на утримання колишньої дружини, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача грошових коштів, сплачених як аліменти за період з 23.09.2015 року по 31.12.2016 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640.00 грн., так як відповідач є інвалідом третьої групи і відповідно до ст.. 5 ЗУ «Про судовий збір» не звільняється від сплати судового збору.

На основі ст.. 82 СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування стягнення аліментів на дружину - задовольнити частково

Припинити стягнення аліментів, стягуваних з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 року на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2 за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2013 року в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 23 вересня 2015 року, тобто з моменту реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 року суми сплачені як аліменти на утримання дружини за період з 01.01.2017 року по 31.11.2017 року в загальній сумі 2606.75 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в сумі 680.00 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Або якщо рішення залишене в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішенння виготовлений 14.01.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 14.01.2018

Оприлюднене. 15.01.2018

Рішення набрало законної сили: 13.02.2018 року.