Провадження № 2/734/4/18 Справа № 734/3340/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 липня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Іванюка Т.І.,

при секретарі Улізько А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

у суд із позовом про визнання не дійсним договору оренди земельної ділянки звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у якому просить визнати недійсним та скасувати укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сільської радою Козелецького району Чернігівської області 07 серпня 2008 року договір оренди землі, зареєстрований в Козелецькому районному відділі Чернігівської філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України 07 серпня 2008 року за № 98. Свої вимоги позивач мотивує тим, що в серпні 2016 року дізнався про те, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 липня 2016 року було задоволено позовні вимоги керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Козелецької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області та стягнуто з нього 33 294 гривні 03 коп. за невиконання зобовязань щодо орендної плати згідно договору оренди земельної ділянки між ним та ОСОБА_3 сільської радою від 07 серпня 2008 року. Про існування такого договору йому нічого не відомо, та такий договір він не підписував.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що ним дійсно укладався договір оренди земельної ділянки з ОСОБА_3 сільською радою. Але даний договір було укладено 04 вересня 2007 року. Керуючись положеннями даного договору, сплачував Сиравїській сільській раді орендну плату до 2015 року. Договір з ОСОБА_3 сільською радою про оренду земельної ділянки від 07 серпня 2008 року не укладав. На даному договорі, на акті прийму-передачі земельної ділянки від 07 серпня 2008 року та на акті встановлення та перенесення меж земельної ділянки в натуру наданої в оренду ОСОБА_1 від 07 серпня 2008 року, стоїть не його підпис. Просив задовольнити вимоги.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Представник відповідача в судове засідання на розгляд справи не з'явився, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі суду не надали.

За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно умов Договору оренди землі від 07 серпня 2008 року, між ОСОБА_3 сільською радою в особі голови ОСОБА_4 (орендодавець) та ОСОБА_5 (орендар), останній прийняв в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для обслуговування приміщень в комерційних цілях (магазин, бар), яка знаходиться на території с.Сираї вул. Київська, 42 ОСОБА_3 сільської ради (колишній будинок культури). Обєктом оренди є земельна ділянка загальною площею 0,9696 га, у тому числі під будівлями 0,1039 га, під проїздами проходами та площадками 0,8657 га На земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна колишнє приміщення будинку культури, також інші обєкти інфраструктури котельня. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 175 206, 72 гривень. Строк дії оренди 49 років. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає у грошовій формі 21 074, 80 гривень у національній валюті України шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів платіжним дорученням. Орендна пата вноситься щомісяця рівними частками протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного місяця в розмірі 1 756, 23 гривні. Згідно акту прийому прийому-передачі від 07 серпня 2008 року ОСОБА_3 сільська рада передала, а ОСОБА_1 прийняв в оренду строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 0,9696 га згідно з рішенням ОСОБА_3 сільської ради від 20 червня 2008 року (11 сесія 5 скликання). Відповідно до акту про встановлення меж земельної ділянки в натурі, наданої в оренду ОСОБА_1 від 07 серпня 2008 року, межі зазначеної земельної ділянки показані представникам в натурі та закріплено межовими знаками в кількості 8 штук, які передані на зберігання власнику гр. ОСОБА_1

Згідно п.9 Розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст. 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл,селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором oрeнди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до частини першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору у урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту,вимог розумності та справедливості (частіша перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору.

У відповідності до ч. 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятого та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України", сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідачем не надано суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у звязку з чим останні несуть ризик настання наслідків, повязаних із не вчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Докази, що спростовують доводи позивача, станом на час розгляду справи відсутні.

За таких обставин, суд знаходить встановленими підстави для визнання недійсним та скасувати укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сільської радою Козелецького району Чернігівської області 07 серпня 2008 року договір оренди землі, зареєстрований в Козелецькому районному відділі Чернігівської філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України 07 серпня 2008 року за № 98.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем під час звернення до суду підлягають стягненню на його користь із відповідача в сумі 551, 20 грн.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 83, 141, 247, 265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 93, 124, 158 ЗК України, ст.ст. 203, 215, 216, 626, 627, 792 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ід. код НОМЕР_1) до ОСОБА_3 сільської ради Козелецького району Чернігівської області (Чернігівська область Козелецький район с. Сираї вул. Київська, 44, ід код. 04413549) про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сільської радою Козелецького району Чернігівської області 07 серпня 2008 року договір оренди землі, зареєстрований в Козелецькому районному відділі Чернігівської філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України 07 серпня 2008 року за № 98.

Стягнути з ОСОБА_3 сільської ради Козелецького району Чернігівської області (Чернігівська область Козелецький район с. Сираї вул. Київська, 44, ід код. 04413549) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 551 гривня 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя