ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2018 року м. Кропивницький

справа № 396/1666/17

провадження № 22-ц/4809/391/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л. В.,

суддів Авраменко Т. М., Черненка В. В.

секретар Бодопрост М. М.,

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - адвокат ОСОБА_2,

відповідач - Приватне підприємство «Шевченкове»,

представник відповідача - адвокат Дмитрух Дмитро Миколайович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2018 року у складі судді Шепетько В.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Шевченкове» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, стягнення грошових коштів, скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до приватного підприємства «Шевченкове» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки і стягнення грошових коштів.

Зазначала, що вона є власницею земельної ділянки загальною площею 6,52 гектара, яка знаходиться на території Кропивницької сільської ради Ноовоукраїнського району Кіровоградської області. З 2010 року відповідач без відповідного договору та без її згоди використовує земельну ділянку для власних потреб. На її вимогу звільнити земельну ділянку та повернути їй, відповідач не реагує, кошти за користування землею їй не виплачує.

У 2017 році одержала у Новоукраїнському відділі Держгеокадастру копію договору оренди земельної ділянки без дати, укладеного начебто між нею і відповідачем на строк до 2059 року. Проте вказаний договір оренди вона не підписувала. Договір зареєстрований 15 листопада 2010 року, тому починаючи з

відповідач повинен був виплачувати їй орендну плату в розмірі 3 відсотків дійсної вартості землі. Просила суд визнати договір оренди земельної ділянки, укладений між нею та ПП «Шшевченкове», зареєстрований 15 листопада 2010 року, недійсним, стягнути з відповідача на її користь орендну плату по 2016 рік включно в сумі 69431 грн. 11 коп. (т.1, а.с.1-3).

В ході розгляду справи уточнила позовні вимоги, зазначила, що спірний договір оренди землі не підписувала особисто та нікого на його підписання не уповноважувала. Відповідач без правових підстав користувався належною їй земельною ділянкою, за користування кошти не платив, чим заподіяв їй збитки (упущена вигода). Просила суд визнати недійсним договір оренди землі, стягнути з відповідача на її користь 39 498 грн. 12 коп. на відшкодування збитків, завданих користуванням земельною ділянкою, скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки Кіровоградською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» від 15 листопада 2010 року № 73. Просила зобов?язати відповідача повернути ї земельну ділянку (т.1, а.с.138-143).

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Суд мотивував рішення тим, що позовні вимоги про визнання договору оренди землі недійсним та стягнення коштів за користування земельною ділянкою є безпідставними та недоведеними (т.1, а.с. 219-223).

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов повністю.

Посилається на те, що суд безпідставно прийняв як допустимий доказ у справі висновок експертів за результатами проведення додаткової комісійної судової почеркознавчої експертизи від 18 липня 2018 року № 963-966/18-27, оскільки вказаний висновок підготовлений з численними порушеннями. Експертами використано документи сумнівного походження, достовірність авторства підписів на яких, судом не встановлена. Суд необґрунтовано не взяв до уваги висновок спеціаліста Науково-дослідної лабораторії експертних досліджень ПП «Агенція 007» від 29 січня 2018 року № 2, який є письмовим доказом. Висновки суду не відповідають обставинам справи, суд визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, які є недоведеними відповідачем, що є підставами для скасування рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову (т.1,а.с.226-230).

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін. Зазначає, що між позивачем та ПП «Шевченкове» було укладено договір оренди землі, який пройшов державну реєстрацію. Позивач отримувала орендну плату, що нею не заперечується в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів, а саме висновків експерта та спеціаліста. Судом вірно не взято до уваги висновок спеціаліста, оскільки в розумінні ч. 2 ст. 76 ЦПК України він не є засобом доказування та є неналежним, недопустимим доказом (т.2 а.с.3-5).

16 жовтня 2018 року протоколом автоматизованого розподілу справи визначено суддю-доповідача (т.1,а.с.233), 18 жовтня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху (т.1,а.с.234-235). Після усунення недоліків, 01 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження (т.1, а.с.243) та визначено склад колегії суддів для розгляду справи (т.1 а.с.242), 12 листопада 2018 року призначено судовий розгляд на 28 листопада 2018 року (т.1,а.с.248).

28 листопада 2018 року за клопотанням представника відповідача у зв?язку з його хворобою, відкладено розгляд справи на 12 грудня 2018 року (т.2,а.с.22,23,26).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, а представник відповідача заперечив проти цих доводів і просив рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації (ст.18 Закону України «Про оренду землі», в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,5158 га, розташована на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (т.1, а.с. 4,5,7).

15 листопада 2010 року за № 73 у Кіровоградській регіональній філії державному підприємстві «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» зареєстровано договір оренди земельної ділянки без номера за 2009 рік, укладений між ОСОБА_1, як орендодавцем та ПП «Шевченкове», як орендарем.

Договір оренди укладено на строк, починаючи з дати його державної реєстрації, строк дії договору закінчується 15 листопада 2059 року (т.1, а.с.6).

Як підстави для задоволення позову про визнання договору оренди землі недійсним, позивач зазначала те, що не підписувала договір оренди з відповідачем та нікого не уповноважувала на його підписання.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України (ч.1 ст.215 ЦК України). Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст.203 ЦК України).

За положеннями ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2 ст.207 ЦК України).

Частиною 2 статті 59 ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року, ч.2 ст.78 ЦПК України чинного з 15 грудня 2017 року, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Для вирішення питання про виконання підпису певною особою необхідні спеціальні знання, а тому, відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року) та ч.1 ст.103 ЦПК України за наявності між сторонами спору з приводу цієї обставини, це є підставою для вирішення судом за клопотанням сторін чи будь-кого з них питання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Як свідчать матеріали справи, за клопотанням позивача ухвалою від 27 жовтня 2017 року у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи дійсно у договорі оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Шевченкове підпис від імені ОСОБА_1 вчинено нею самою чи іншою особою?

Проведення експертизи доручено Кіровоградському Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (т.1,а.с.27-28,46).

Згідно висновку експерта від 11 грудня 2017 року № 276 підпис, розташований у графі «Орендодавець підпис» у договорі оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ПП «Шевченкове», зареєстрованому 15 листопада 2010 року за № 73 виконаний ймовірно ОСОБА_1(т.1,а.с.49-57).

У дослідницькій частині висновку експерт зазначив, що при порівнянні досліджуваних підписів з порівняльними зразками підпису ОСОБА_1, було встановлено співпадіння за загальними та окремими ознаками. Також були встановлені розрізнення за загальними ознаками, а саме за транскрипцією підпису. Встановлені ознаки, що співпадають істотні, стійкі, але у своїй сукупності, враховуючи розрізнення за транскрипцією досліджуваних підписів та порівняльних зразків підписів ОСОБА_1, достатні лише для вірогідного висновку про те, що підписи, розташовані у графі «Орендодавець» у договорі оренди земельної ділянки виконані ймовірно ОСОБА_1.

За заявою позивача спеціалістом Нацково-досліджної лабораторії експертних досліджень ПП «Агенція 007» було проведено почеркознавче дослідження документів.

Дослідження проведено на підставі відомостей про обставини справи, викладених заявником ОСОБА_1 у заяві щодо проведення почеркознавчого дослідження. Предметом дослідження була, зокрема копія оспорюваного договору оренди земельної ділянки, надана позивачем.

Згідно висновку спеціаліста від 29 січня 2018 року № 2 підпис у договорі оренди земельної ділянки, без номера, без дати, укладеному між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ПП «Шевченкове», зареєстрованому 15 листопада 2010 року в графі «орендодавець» виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою (особами) з наслідуванням підпису ОСОБА_1(т.1,а.с.78-89).

За клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 21 лютого 2018 року призначено у справі повторну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Кропивницького відділення Київського НДІСЕ (т.1,а.с.146-148, 152). На вирішення експертизи поставлені питання чи дійсно у договорі оренди земельної ділянки, укладеному між ОСОБА_1 та ПП «Шевченкове» підпис від імені ОСОБА_1

Дмитрівни вчинено нею самою чи іншою особою?

Експертиза виконана, як додаткова, оскільки для її проведення надані додаткові порівняльні зразки, які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи (дані зразки не помічені штампом НДЕКЦ «Зразок»), тому вона не є повторною, а є додатковою (п.4.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за № 705/3145 , в редакції наказу МЮУ Країни від 26 квітня 2017 року № 1420/5).

Згідно висновку експертів за результатами додаткової комісійної судової почеркознавчої експертизи від 18 липня 2018 року № 963-966/18-27 підписи від імені ОСОБА_1 у досліджуваних документах виконані рукописним способом, пастою кулькової ручки, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Підписи від імені ОСОБА_1 у договорі оренди земельної ділянки за 2009 рік, укладеному між ОСОБА_1 та ПП «Шевченкове», зареєстрованому 15 листопада 2010 року у Кіровоградській регіональній філії ДП «ЦДЗК при Держкомземі України виконані самою ОСОБА_1 (т.1,а.с.165-170).

Суд першої інстанції дав належну оцінку висновку експертів від 18 липня 2018 року № 963-966/18-27, оскільки експертизою при дослідженні встановлено, що оцінка результатів порівняльного дослідження дозволяє стверджувати, що встановлені збіжні ознаки є стійкі, істотні і, у кожному випадку порівняння, утворюють індивідуальну сукупність, достатню для категоричного висновку про те, що досліджувані підписи від імені ОСОБА_1 у договорі оренди земельної ділянки виконані самою ОСОБА_1 (т.1,а.с.169 ).

Висновок експертів за результатами додаткової комісійної судової почеркознавчої експертизи оцінено судом за правилами, встановленими ст.89 ЦПК України.

Предметом дослідження експертизи був оригінал договору оренди землі, акт визначення меж земельної ділянки в натурі, акт приймання-передачі земельної ділянки, надані відповідачем ще на клопотання НДЕКЦ МВС України від 09 листопада 2017 року при проведенні первісної судової почеркознавчої експертизи (т.1, а.с.77), а в якості порівняльного матеріалу використано вільні зразки підписів ОСОБА_1, умовно-вільні зразки підписів та почерку позивача, експериментальні зразки її підписів.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказаний висновок експертів від 18 липня 2018 року № 963-966/18-27 підготовлений з численними порушеннями і тому не може вважатись допустимим доказом по справі, є безпідставними, оскільки судом надано на експертизу, як об?єкт дослідження оригінал спірного договору оренди землі, наданий відповідачем на клопотання експерта (т.1,а.с.72,77), так і вільні зразки підписів позивача, умовно-вільні зразки її підписів та почерку, надані суду сторонами та експериментальні зразки підписів позивача, відібрані судом ще при підготовці до призначення та проведення первісної почеркознавчої експертизи та додатково для повторної експертизи.

Та обставина, що суд першої інстанції в ухвалі про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи не зазначив весь перелік документів, що направляються на експертизу, не свідчить про недопустимість, як доказу висновку експертів, оскільки відповідно до вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, експертами здійснено повний опис документів, що надійшли на експертизу у вступній частині висновку експертів, з зазначенням, що досліджувані документи та порівняльні зразки надійшли упакованими у паперовий конверт білого кольору , на якому містяться рукописні записи його вмісту й відповідають, зазначеним в ухвалі суду та супровідному листі від 21 лютого 2018 року № 1504 судді Шепетька В.І.. Упаковка пошкоджень та порушень не містить й забезпечує збереження наданих на експертизу об?єктів.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок експертизи зроблено на підставі сумнівних видаткових накладних за 2014 та 2015 роки про виплату коштів, в яких позивач заперечувала свій підпис, є необґрунтованими.

Як свідчать матеріали справи, висновки експертів, крім цих двох видаткових ордерів, в якості порівняльного матеріалу, а саме вільних зразків підписів позивача експертами були використані в якості порівняльного матеріалу вісім інших документів, які містили вільні підписи позивача, підтверджені позивачем, що свідчить про використання експертами достовірних вільних зразків підписів позивача.

Суд першої інстанції дав правильну оцінку висновку спеціаліста Науково-дослідної лабораторії експертних досліджень ПП «Агенція 007» від 29 січня 2018 року № 2 та обґрунтовано визнав його недопустимим доказом на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Обставини щодо підписання договору оренди іншою особою, а не позивачем, можуть бути підтверджені лише належним та допустимим доказом, який містить інформацію щодо предмета доказування - висновком судової почеркознавчої (криміналістичної) експертизи.

Позивач та представник позивача не надали належних та допустимих доказів на спростування висновку експертів від 18 липня 2018 року № 963-966/18-27, тому за таких обставин суд дійшов обґрунтованого і правильного висновку про недоведеність позову про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між сторонами та відсутність підстав для скасування реєстрації договору, повернення земельної ділянки.

Позовну вимогу про стягнення з відповідача 39 498 грн.12 коп. на відшкодування збитків завданих користуванням земельною ділянкою, позивач обґрунтовувала тим, що відповідач користується з 2010 року належною їй земельною ділянкою без відповідної правової підстави та не сплатив їй за період з 2010 року по 2017 рік грошові кошти за користування земельною ділянкою з розрахунку 3 відсотки від нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки (т.1, а.с.138-143).

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що між сторонами укладений договір оренди земельної ділянки, тому вимога про стягнення з відповідача упущеної вимоги є безпідставною.

Пунктом 9 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земель, переданих в оренду. Орендар має право в односторонньому порядку збільшувати розмір орендної плати (п.10 договору).

До позовної заяви позивач надала Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, надані Новоукраїнською об?єднаною державною податковою інспекцією ГУ

ДФС у Кіровоградській області за період з 01 січня 2010 року по 30 червня 2017 року, якою підтверджується, що позивачу ПП «Шевченкове» за оренду землі виплатило орендну плату за 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 та 2016 роки (т.1, а.с.16).

Представник відповідача пояснив, що документи про виплату позивачці орендної плати за 2010-2013 роки на підприємстві не збереглись.

На підтвердження сплати орендної плати за 2014,2015, 2016 роки надано письмові докази, а саме: видатковий касовий ордер від 16 листопада 2014 року, згідно якого виплачена орендна плата за 2014 рік в сумі 3905 грн. (з відрахуванням від належної до сплати суми 4 710,27 грн. податків); видатковий касовий ордер від 09 жовтня 2015 року про виплату орендної плати за 2015 рік в сум 10 000 грн.( розмір орендної плати, що підлягав до виплати складав 5 883,45 грн. ); квитанцію про приймання поштового переказу за № 2/536 від 17 грудня 2016 року щодо виплати орендної плати за 2016 рік в сумі 6930 грн.69 коп. ( з утриманням податків від орендної плати 7 059,54 грн.); фіскальний чек про електронний переказ від 29 грудня 2016 року про виплату орендної плати за 2016 рік на суму 7 920грн.79 коп. (т.1, а.с.21, 22,23,24).

Вказані в цих документах відомості узгоджуються з відомостями, наданими фіскальною службою на запит позивача.

Крім того, надано відповідачем фіскальний чек про електронний переказ від 05 вересня 2017 року щодо переказу позивачці 15 000 грн. орендної плати за 2017 рік (т.1, а.с.26 ).

На адвокатський запит представника позивача Укрпошта надала відповідь про те, що на адресу до запитання на ім?я ОСОБА_1 дійсно до міського відділення поштового зв?язку м. Новоукраїнка 05 вересня 2017 року надійшли поштові перекази № 0008 від 05 вересня 2017 року на суму 7500 грн. та № 0009 від 05 вересня 2017 року на суму 7 500 грн.. Одержувач ОСОБА_1 відмовилась від одержання коштів за поштовими переказами, 22 вересня 2017 року поштові перекази загальною сумою 15 000 грн. повернуті ПП «Шевченкове» (т.1,а.с.128).

Заперечуючи свій підпис у видаткових касових ордерах за 2014 та 2015 рок та отримання на підставі вказаних видаткових ордерів коштів від відповідача, позивач та її представник не заявляли ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції клопотання про призначення почеркознавчої експертизи підпису позивача в цих документах.

Оскільки позивач не спростувала належними та допустимим доказами надані відповідачем докази на підтвердження виплати орендної плати за період 2010-2017 роки в загальній сумі 43756 грн. 48 коп., суд першої інстанції дійшов правильного і обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог про стягнення коштів.

Доводи апеляційної скарги, в якій позивач просить скасувати все рішення та ухвалити нове про задоволення позову, цих висновків суду не спростовують.

Висновки суду ґрунтуються на законі, відповідають встановленим судом обставинам та наданим сторонами доказам.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст..375 ЦПК України апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.268, ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2018 року.

Головуюча суддя Л. В. Суровицька

Судді Т. М. Авраменко

В. В. Черненко