Справа № 755/9436/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про визначення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Савлук Т. В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про визначення порядку користування квартирою.

14.12.2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з завою про відвід головуючому по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про визначення порядку користування квартирою, яка перебуває в провадженні судді Савлук Т. В., мотивуючи тим, що головуючим у справі безпідставно відмовлено у задоволенні клопотань у здійсненні процесуальних дій, які заявлено в судовому засіданні, чим порушують права позивача на об'єктивний та неупереджений розгляд справи та його процесуальне право на забезпечення доказів, якими позивач має намір довести заявлені позовні вимоги, у зв'язку з чим виникають сумніви в упередженості судді при розгляді даної справи.

Посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 20 ЦПК України ( в редакції чинній на момент звернення із заявою про відвід) ОСОБА_1 просить про її задоволення.

Дослідивши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року (далі ЦПК України), незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За положенням ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може з заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Враховуючи, що зупинення провадження у справі, у випадку надходження заяви про відвід, є правом суду, вирішуючи дане питання, суд приходить до висновку про недоцільність такого зупинення.

Виходячи з положень частини другої ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України, З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Перевіривши наведені позивачем ОСОБА_1 підстави для відводу головуючого судді у справі, суддя приходить до висновку, що прийняття суддею відповідних процесуальних документів та вчинення інших процесуальних дій під час розгляду цивільної справи, не є підставою для відводу судді та оціночно визначатись як сумніви у її об'єктивності та упередженості при розгляді цивільної справи, а можуть бути вирішенні у визначеному процесуальним законодавством порядку шляхом оскарження винесених судом процесуальних документів, та враховуючи той факт, що відвід головуючому у справі заявлено після закінчення з'ясування обставин та перевірки їх доказами (ст.241 ЦПК), тобто з порушенням вимог ч.3 ст.39 ЦПК України.

З огляду на визначене, суд вважає, що заява позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому підлягає вирішенню суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про визначення порядку користування квартирою.

А відтак, заява ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Савлук Т. В. підлягає визначенню в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 33,36,40,252,258,260,261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід головуючому у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про визначення порядку користування квартирою- необґрунтованим.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про визначення порядку користування квартирою для визначення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: