Справа № 440/1532/17 Головуючий у 1 інстанції: Шендрікова Г.О.
Провадження № 22-ц/783/7134/17 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю позивачки ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу судді Буського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої матеріальної шкоди (а.с. 28).

Дану ухвалу оскаржив відповідач ОСОБА_4

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати «та постановити нову ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі», покликаючись на порушення норм процесуального права.

Звертає увагу на те, що він є зареєстрованим та проживає у Залізничному районі м. Львова, а відтак вважає, що позов до нього у відповідності до вимог статті 109 ЦПК України (2004 року) мав би бути поданим «виключно за місцем проживання відповідача» (а.с. 43).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтею 11 ЦПК України (в редакції, чинній на день постановлення оскаржуваної ухвали) було встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1) і що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.2); а частиною 3 ст. 110 ЦПК України - що позови про відшкодування шкоди, завданої (зокрема) внаслідок скоєння злочину, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем завдання шкоди.

Аналогічна за змістом норма міститься і в частині 3 ст. 28 ЦПК України 2017 року.

Як вбачається з вище наведених норм процесуального закону, подача особою позову про відшкодування шкоди, завданої (зокрема) внаслідок скоєння злочину, за своїм чи відповідача зареєстрованим місцем проживання чи перебування є правом цієї особи, а не обов'язком.

Позивачка свої позовні вимоги про відшкодування їй шкоди обґрунтовує тим, що ця шкода була заподіяною їй відповідачем внаслідок скоєння ним злочину, що (на думку позивачки) стверджується копіями процесуальних документів з матеріалів кримінальної справи, яка перебувала в провадженні Буського відділення поліції, що долучені нею до позовної заяви.

За вище наведених обставин у суду першої інстанції були відсутніми правові підстави для повернення позовної заяви позивачці.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням правил підсудності і доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу судді Буського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2017 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:

Судді: