Справа № 648/2178/18
Провадження № 2/648/948/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Рибас А.В.,

за участю секретаря Кравченко В.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білозерка Херсонської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Херсонської дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Одеська залізниця», в якому просив визнати незаконним та скасувати п. 2 наказу №ДНК-06/35 від 14.06.2018 року, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач займає посаду старшого диспетчера відділу перевезень та виконує свої обовязки відповідно до норм чинного законодавства України та Посадової інструкції від 01.03.2016 року №3119. 04.06.2018 року відповідно до протоколу оперативної наради при в.о. начальника відділу перевезень Херсонської дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Одеська залізниця», не зважаючи на надані позивачем письмові пояснення, його було вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності. 14.06.2018 року позивача ознайомили з наказом № ДНК-06/35 від 14.06.2018 року, п.2 якого позивачу оголошено догану, підставою для видання наказу стало начебто неякісне виконання позивачем вимог п.2.2, п.2.3, п.2.10 Посадової інструкції та вимог п.13.1 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом від 20.12.1996 року №411, що призвело до затримки на прослідування вантажних поїздів. Позивач вважає вищевказаний наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до протоколу оперативної наради від 04.06.2018 року, остання постановила притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення п.2.2, п.2.3 Посадової інструкції, а начальник Херсонської дирекції залізничних перевезень ОСОБА_4 від себе додав порушення вимог п. 2.10 Посадової інструкції, що є неприпустимим; вважав, що відповідно до вимог його посадової інструкції, у старшого диспетчера відділу перевезень ОСОБА_1 відсутні повноваження контролювати роботу поїзних диспетчерів, оскільки такий контроль здійснює тільки черговий по дирекції залізничних перевезень. Також вважав, що затримка поїзда №8602/8601 (мотриса із комісією) відбулася не через неналежне виконання ним посадових обовязків, оскільки вказаний поїзд прибув на станцію Біла Криниця із запізненням на 31 хв. та було самовільно збільшено час його стоянки на вказаній станції, про що завчасно не повідомлено поїзного диспетчера. Після повідомлення поїзного диспетчера про готовність відправлення поїзда №8602/8601 зі станції Біла Криниця на станцію Лепетиха, диспетчером заборонено відправлення через те, що у такому випадку по станції Лепетиха не було б вільної колії для приймання пасажирського поїзда №375 сполученням Харків-Херсон, який відповідно до п.13.5 Інструкції №507 має більший пріоритет та саме тому був відправлений в обгін поїзду №8602/8601.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 13 серпня 2018 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з повідомленням сторін. Заперечень від учасників провадження про розгляд справи у спрощеному проваджені не надійшло. Крім того, відповідачу було розяснено його право на надання відзиву на позовну заяву.

В подальшому позивачем подано клопотання про заміну неналежного відповідача та залучення в якості відповідача, замість Херсонської дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Одеська залізниця», яка не є юридичною особою, належного відповідача - ПАТ «Українська залізниця», а також подано клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

09 жовтня 2018 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області задоволено клопотання позивача про заміну неналежного відповідача та залучено належного відповідача до участі в справі-Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», в звязку з чим судове засідання у справі було відкладено.

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову та у стягненні витрат на отримання професійної правової допомоги, посилаючись на те, що на оперативній нараді 04.06.2018 року були встановлені обставини, за яких відбулося порушення графіку руху поїздів 31.05.2018 року, та встановлено, що ОСОБА_1 при проведенні оперативного планування експлуатаційної роботи в добу 31.05.2018 року не вжив заходів щодо попередження порушення графіку руху поїзда 8601/8602 на ділянці від станції Біла Криниця до станції Березнегувате, тому 14.06.2018 року було видано наказ №ДНК-06/35, яким позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. Також зазначив, що це не перший випадок неналежного виконання позивачем посадових обовязків та притягнення його до відповідальності, а також вважав вимогу позивача щодо стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги безпідставною, оскільки відсутні докази того, що вказані послуги надані адвокатом, натомість на підтвердження витрат позивачем надано договір №241 від 01.08.2018 року, укладений між фізичними особами: гр.ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві, просили їх задовольнити, скасувати п. 2 оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та стягнути з відповідача витрати позивача на сплату судового збору та отримання професійної правничої допомоги в сумі 2500 грн. При цьому позивач вказав, що не був присутній на оперативній нараді 04.06.2018 року, не заперечував обставин події, що мала місце 31.05.2018 року та порушення графіку руху поїздів, факту написання ним письмових пояснень, але вважав, що не повинен нести відповідальність за вищевказане порушення, оскільки воно виникло не з його вини та вжиття заходів щодо попередження порушення графіку руху поїзда не віднесено до кола його посадових обовязків, визначених посадовою інструкцією. Просив взяти до уваги його листування з Херсонською територіальною профспілковою організацією щодо незгоди з притягненням його до відповідальності.

Представник відповідача підтримав свої заперечення щодо позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, вважав видання оскаржуваного наказу та застосування дисциплінарного стягнення правомірним, обґрунтованим, таким що здійснено з дотриманням порядку, встановленого законодавством про працю, оскільки вказане стягнення накладено у встановлений строк уповноваженою особою, з урахуванням даних щодо попередньої роботи позивача та після надання ним письмових пояснень. Вважав доведеним факт вчинення дисциплінарного проступку позивачем та що саме позивач відповідно до його посадових повноважень повинен був здійснювати контроль та оперативне планування експлуатаційної роботи. Просив відмовити в задоволенні позову та у стягненні судових витрат у повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 31.05.2018 року мав місце факт затримки на прослідування вантажних поїздів, за вказаним фактом проведено розслідування та обговорено на оперативній нараді 04.06.2018 року, встановлено, що вказане порушення допущено внаслідок неналежного виконання своїх посадових обовязків диспетчером поїзним ОСОБА_6 та старшим диспетчером поїзним ОСОБА_1 Після чого 14.06.2018 року було видано наказ, яким останніх притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Зазначив, що розпорядженням керівництва та відповідно до вимог посадової Інструкції саме на ОСОБА_1 було покладено організацію, загальний контроль за роботою поїзних диспетчерів, керівництво роботою диспетчерського апарату, а також щодо забезпечення оперативного планування експлуатаційної роботи дирекції. Вважав, що позивачем не забезпечено виконання покладених на нього обовязків, тому його за наявності достатніх підстав та обґрунтовано притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін та свідка ОСОБА_5, дослідивши та оцінивши докази, надані сторонами, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно із статтею 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що 14.06.2018 року начальником Херсонської дирекції залізничних перевезень ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 147 КЗпП України, було винесено наказ №ДНК-06/35 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно з п. 2 якого старшому диспетчеру поїзному ОСОБА_1. оголошено догану за неякісне виконання п.2.2, п.2.3, п.2.10 Посадової інструкції та вимог п.13.1 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом від 20.12.1996 року №411 із змінами, які призвели до затримки на прослідування вантажних поїздів. Як зазначено у вказаному наказі, у добу 31.05.2018 року допущена затримка на прослідування вантажних поїздів №2508 на 60 хв., №2510 на 59 хв., №601 на 30 хв. Розслідуванням було встановлено, що диспетчер поїзний ОСОБА_6, керуючи рухом поїздів на станції Апостолове-Снігурівка поїзд №2508 зупинила для схрещення по станції Лепетиха для очікування прибуття поїзда №8601, при цьому не оперативно зупинила поїзди №2508, 2510, не в повному обсязі використавши технічні засоби для забезпечення заданих розмірів руху та прискорення просування поїздів. Старший диспетчер поїзний ОСОБА_1О при проведенні оперативного планування експлуатаційної роботи в добу 31.05.2018 року не вжив заходи щодо попередження порушень графіку руху поїзда №8602/8601 на ділянці від станції Біла Криниця до станції Березнегувате.

Підставою винесення наказу №ДНК-06/3 від 14.06.2018 року стали протокол №117/ДНН-4 від 04.06.2018 року, оперативної наради на якій розглядався випадок затримки поїздів №8601, 2508, 2510 за добу 31.05.2018 року, письмові пояснення позивача. Позивач ознайомлений з вищевказаним наказом 14.06.2018 року.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано лише одне стягнення: догана або звільнення. При цьому, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким слід розуміти протиправне, винне невиконання або неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно із ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Стаття 149 КЗпП України передбачає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Судом встановлено, що відповідно до 1.1.-п.1.3 Посадової інструкції №3119 старшого диспетчера відділу перевезень ОСОБА_1, затвердженої начальником виробничого підрозділу «Херсонська дирекція залізничних перевезень» Філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» 01.03.2016 року, з якою позивач ознайомлений 01.03.2016 року, старший диспетчер відділу перевезень призначається на посаду і звільняється з посади наказом начальника виробничого підрозділу «Херсонська дирекція залізничних перевезень» Філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». Старший диспетчер відділу перевезень безпосередньо підпорядкований начальнику відділу перевезень. У своїй роботі керується чинним законодавством України, наказами і розпорядженнями підприємства, посадовою інструкцією, вказівками ПАТ «Укрзалізниця», керівництва філії «Одеська залізниця» з питань забезпечення безпеки руху, охорони праці та експлуатаційної роботи дирекції.

Відповідно до п.2.1, п.2.2, п.2.3, п.2.10, п.2.11 вищевказаної посадової інструкції, старший диспетчер відділу перевезень ОСОБА_1 керує роботою диспетчерського апарату дирекції залізничних перевезень; забезпечує добове і змінне оперативне планування експлуатаційної роботи дирекції; складає змінні завдання і поточні плани з увязкою локомотивів і локомотивних бригад; здійснює загальний контроль за роботою поїзних диспетчерів, чергових по дирекції та інженера з розроблення графіка руху поїздів; здійснює аналіз графіків виконаного руху поїздів.

Розділом 4 вищевказаної посадової інструкції встановлено відповідальність старшого диспетчера відділу перевезень за своєчасне і якісне виконання обовязків, покладених на нього посадовою інструкцією, наказів, вказівок ПАТ «Укрзалізниця». Керівників Філії «Одеська залізниця», виробничого підрозділу «Херсонська дирекція залізничних перевезень» по колу своїх обовязків.

Таким чином, суд вважає таким що визнаний та не оспорюється сторонами факт порушення 31.05.2018 року графіку руху поїздів та затримки на прослідування вантажних поїздів №2508 на 60 хв., №2510 на 59 хв., №601 на 30 хв.., а також таким, що не спростований позивачем факт не вжиття заходів попередження порушень графіку руху поїзда №8602/8601 на ділянці віл станції Біла Криниця до станції Березнегувате старшим диспетчером поїзним ОСОБА_1О при проведенні оперативного планування експлуатаційної роботи в добу 31.05.2018 року.

Суд не погоджується з твердженнями позивача, що начальником Херсонської дирекції залізничних перевезень ОСОБА_4 безпідставно включено до наказу посилання на порушення вимог п. 2.10 Посадової інструкції, оскільки саме ця посадова особа є уповноваженою на видання таких наказів особою та закон не повязує можливість видання наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності з обовязковим обговоренням порушень на оперативних нарадах, натомість відповідачем дотриманні вимоги закону щодо отримання письмових пояснень від працівника.

Також суд не погоджується із твердженнями позивача, що у старшого диспетчера відділу перевезень ОСОБА_1 відсутні повноваження контролювати роботу поїзних диспетчерів, оскільки такий контроль здійснює тільки черговий по дирекції залізничних перевезень, в зв'язку з тим, що такі повноваження прямо визначені п.2.1, п.2.10 його Посадової інструкції.

При цьому судом, відповідно до ч.4 ст.77 ЦПК України, не приймаються до уваги надані позивачем письмові докази щодо його звернень до профспілкової організації з приводу притягнення до дисциплінарної відповідальності у 2017 році, оскільки вони не стосуються предмету доказування, не доводять та не спростовують наведені у позовній заві обставини безпідставного видання наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, та є неналежними.

Крім того, суд не приймає до уваги надані позивачем заяву ОСОБА_1 від 31.07.2018 року голові Херсонської територіальної профспілкової організації щодо незгоди з наказом від 14.06.2018 року про притягнення його до відповідальності та лист Херсонської територіальної профспілкової організації №353 від 31.08.2018 року, згідно з яким керівництву дирекції направлено листа з пропозицією скасування п. 2 оскаржуваного наказу, оскільки попередня згода профспілкового комітету, відповідно до ст. 43 КЗпП України, необхідна лише при звільненні працівника за ініціативою керівництва, та вказані докази не доводять та не спростовують факту вчинення дисциплінарного проступку позивачем, а також необґрунтованого, з порушенням встановленого законом порядку та процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, отже є неналежними доказами відповідно до ст.77 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що мав місце дисциплінарний проступок та неналежне виконання посадових обовязків позивачем, яке було виявлено та зазначено у оскаржуваному наказі, що позивачем не було спростовано, натомість відповідачем надано докази, які підтверджують його допущення позивачем. Наведене дозволяє суду констатувати той факт, що позивач неналежно виконував покладені на нього обовязки, що призвело до негативних наслідків. При цьому, дисциплінарне стягнення накладено у визначені законом строки, уповноваженим органом, після надання письмового пояснення та з дотриманням встановленої законом процедури, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, з огляду на ухвалення рішення на користь відповідача, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі та судовий збір у розмірі 704,80 грн, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 263-265, 272, 277-279 ЦПК України, на підставі ст. ст.139, 147, 149, 150, 232, 233 КЗпП України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Білозерський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2018 року.

Суддя Рибас А.В.