Справа № 154/2673/17 Головуючий у 1 інстанції: Пікула Н.В.
Провадження № 22-ц/773/69/18 Категорія: 39 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Киці С. І., Данилюк В. А.,

секретар с/з - Вергун Т. С.,

з участю:

позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що АДРЕСА_2 року померла баба позивача - ОСОБА_8, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_8 усе своє майно заповіла в рівних долях позивачу ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_6 01 серпня 2017 року старостою Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області посвідчено заяву позивача про прийняття спадщини за заповітом, однак, через хворобу дитини вона не зареєструвала заяву в нотаріуса в передбачений законом шестимісячний строк. Позивач вважає, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а тому просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визначено позивачу ОСОБА_3 додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_8, яка померла АДРЕСА_2 року. Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини визначено з дня набрання рішенням законної сили.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, неправильність оцінки доказів, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав та просив скаргу задовольнити, позивач ОСОБА_3 та її представник - ОСОБА_4 апеляційну скаргу заперечили та просили її відхилити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи, АДРЕСА_2 року померла спадкодавець ОСОБА_8, про що 20 лютого 2017 року виконавчим комітетом Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області складено актовий запис № 17 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.4).

В судовому засіданні також встановлено, що 10 лютого 2005 року ОСОБА_8 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно заповіла в рівних долях ОСОБА_6 - відповідачу по даній справі і ОСОБА_3 - позивачу по даній справі (а.с.8).

08 серпня 2017 року спадкоємець ОСОБА_6 подав до приватного нотаріуса Володимир - Волинського районного нотаріального округу Волинської області Іларіонової Н. Р. заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_8, зазначивши в заяві про відсутність інших спадкоємців (а.с.37). Згідно даних Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_8 08 серпня 2017 року була заведена спадкова справа № 61051958 (а.с.46).

Позивач ОСОБА_3 змінювала своє прізвище при укладенні та розірванні шлюбу (а.с.5).

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і посилалася на те, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а тому суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з додержанням вимог закону.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2 статті 1220 ЦК України).

Згідно із статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частини 1, 2 статті 1235 ЦК України визначають, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

Правовими підставами для визначення судом додаткового строку для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини може бути поважність його пропуску.

Згідно з частинами 1, 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В пункті 24 своєї Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд повинен виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В судовому засіданні встановлено, що передбачений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_8 закінчився 15 серпня 2017 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наведена позивачкою причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме хвороба малолітньої дитини, що підтверджена відповідним заключенням, є поважною, пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця.

При цьому судом встановлено, що 1 серпня 2017 року позивач ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини подала не безпосередньо в нотаріальну контору, як це вимагає закон, а в Зимнівську сільську раду Володимир - Волинського району. Зазначена заява зареєстрована старостою сільської ради в реєстрі сільської ради за № 20 (а.с.6).

Приватним нотаріусом Володимир - Волинського районного нотаріального округу за заявою спадкоємця - відповідача в даній справі ОСОБА_6 була заведена спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_8, яка померла АДРЕСА_2 року. 17 серпня 2017 року приватний нотаріус направив повідомлення іншому спадкоємцю - позивачу в даній справі ОСОБА_3, в якому зазначено, що нотаріус за заявою спадкоємця ОСОБА_6 завела спадкову справу після смерті спадкодавця ОСОБА_8 Нотаріус в своєму повідомлені також зазначила, що спадкодавець ОСОБА_8 на випадок своєї смерті залишила заповіт на все своє майно, яким в рівних частках призначила спадкоємцями ОСОБА_6 та ОСОБА_3. З врахуванням того, що ОСОБА_3 за заповітом є спадкоємцем після смерті спадкодавця ОСОБА_8, нотаріус в своєму повідомлені запропонувала ОСОБА_3 в місячний термін з дня отримання зазначеного листа подати заяву про те, чи претендує остання на спадкове майно, а в тому випадку, якщо ОСОБА_3 претендує на спадкове майно, роз'яснила її право на звернення в суд із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.50).

07 вересня 2017 року спадкоємець ОСОБА_3 письмовою заявою повідомила нотаріуса, що вона має намір звернутися в суд із позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.51).

Також ОСОБА_3 апеляційному суду пояснила, що їй стало відомо про наявність заповіту в її користь 01 серпня 2017 року зі слів її матері ОСОБА_10 - дочки спадкодавця ОСОБА_8, і в цей же день ОСОБА_3 подала в сільську раду заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач подала заяву про прийняття спадщини не до нотаріальної контори, а в Зимнівську сільську раду Володимир - Волинського району, вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Згідно заключення Володимир - Волинського територіального медичного об'єднання від 04 жовтня 2017 року дочка позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_11 перебувала на амбулаторному лікуванні в період з 20 липня 2017 року по 20 серпня 2017 року (а.с.10).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач з поважних причин пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що позивач без поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки, як зазначено в апеляційній скарзі, згідно довідки Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 7 «Волиняночка», яка була видана на адвокатський запит, дитина позивача не відвідувала дошкільний заклад з 01 липня 2017 року по 31 липня 2017 року та 02, 17, 19, 23, 28, 29, 30, 31 серпня 2017 року, хоча відповідно до заключення Володимир-Волинського ТМО від 04.10.2017 року дитина позивача перебувала на амбулаторному лікуванні в період з 20 липня по 20 серпня 2017 року.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Про існування заповіту позивачу стало відомо 01 серпня 2017 року. Відповідач та його представник не надали суду будь-яких доказів, які б спростовували дану обставину. В цей же день, тобто 01 серпня 2017 року позивач ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини, але не в нотаріальну контору, а старості Зимнівської сільської ради Володимир - Волинського району. Приватний нотаріус про заведення спадкової справи і наявність заповіту в користь позивача ОСОБА_3 повідомив останню після спливу встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, при вирішенні питання причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Заповідач є вільним у визначенні спадкоємців та їх кількості.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 листопада 2017 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді