печерський районний суд міста києва
02 липня 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Новака Р.В.
за участю секретаря - Владімірова О.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг Захід», за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Будспецсервіс», про визнання недійсними договорів оренди нежитлового приміщення,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг Захід, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Будспецсервіс», про визнання недійсними договорів оренди нежитлового приміщення. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що між ним та відповідачем укладено договір оренди частини нежитлового приміщення № 0611/2017 від 06.11.2017, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, площею 129,2 кв.м., та договір оренди частини нежитлового приміщення №0611/2017 від 06.11.2017, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, площею 5 кв.м., відповідно до умов яких позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування приміщення-1 та приміщення-2 для розміщення пункту розповсюдження державної лотереї.
06.11.2017 на виконання умов договорів, позивач передав відповідачу у користування приміщення, що підтверджується актами прийому-передачі приміщення.
Відповідно до договорів оренди, приміщення належать позивачу на підставі попереднього договору купівлі-продажу нежилого приміщення №208-6/1/17 від 20.07.2017
Зі змісту попереднього договору купівлі-продажу нежилого приміщення №208-6/1/17 від 20.07.2017, укладеного між позивачем та третьою особою вбачається, що його сторони домовилися укласти в майбутньому договір купівлі-продажу нежитлового приміщення групи приміщень АДРЕСА_1 .
Таким чином, у позивача на момент укладення оскаржуваних договорів не виникло право власності на приміщення, що є предметом оренди згідно до договору-1 та договору-2, а, отже, позивач не міг бути орендодавцем за договорами, з в`язку з чим просить визнати вказані договори недійсними.
Ухвалою суду від 09.04.2018 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні.
Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 19.04.2018, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками, судом направлялися за місцем знаходження (перебування) вказаним в позовній заяві, проте поштова кореспонденція повернулася на адресу суду без вручення за закінченням встановленого строку зберігання.
Від представника третьої особи до суду надійшли пояснення, в яких вказано про те, що з відповідачем договорів найму (оренди) приміщення третя особа не укладала, інших осіб укладати такі договори не уповноважувала. Станом на дату укладення двох спірних договорів оренди №0611/2017 від 06.11.2017, позивач власником приміщення не був. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити без його участі на підставі матеріалів справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 06.11.2017 між ОСОБА_1 та ТОВ «Трейдінг Захід» укладено договір оренди частини нежитлового приміщення № 0611/2017, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, площею 129,2 кв.м.
06.11.2017 між ОСОБА_1 та ТОВ «Трейдінг Захід» укладено договір оренди частини нежитлового приміщення №0611/2017, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, площею 5 кв.м.
Згідно з умовами даних договорів, позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування приміщення-1 та приміщення-2 для розміщення пункту розповсюдження державної лотереї.
06.11.2017 на виконання умов договорів, позивач передав відповідачу у користування приміщення, що підтверджується актами прийому-передачі приміщення.
Відповідно до п. 1.1. договорів, приміщення належать позивачу на підставі попереднього договору купівлі-продажу нежилого приміщення №208-6/1/17 від 20.07.2017.
Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
В силу ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).
За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст.16 ЦК України, визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонам.
Згідно з ч.3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Згідно із ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.
Частиною другою статті 795 ЦК України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.
Крім того, слід враховувати, що передбачені статтею 785 ЦК України наслідки пов`язані з моментом припинення договору оренди (найму). Підстави припинення даного виду договорів визначені в частині другій статті 291 ГК України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.
Як зазначено в договорах оренди, приміщення належать позивачу на підставі попереднього договору купівлі-продажу нежилого приміщення №208-6/1/17 від 20.07.2017.
Разом з тим, зі змісту попереднього договору купівлі-продажу нежилого приміщення №208-6/1/17 від 20.07.2017, укладеного між позивачем та третьою особою вбачається, що його сторони домовилися укласти в майбутньому договір купівлі-продажу нежитлового приміщення групи приміщень АДРЕСА_1 .
Згідно п. 2 ст. 7 попереднього договору купівлі-продажу нежилого приміщення №208-6/1/17 від 20.07.2017, позивач та третя особа погодили, що до моменту виникнення у позивача права власності на приміщення забороняється: проживання в приміщенні покупця або інших осіб; використання приміщення з метою проведення господарської діяльності; зберігання в приміщенні майна покупця та інших осіб.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Таким чином, у позивача на момент укладення оскаржуваних договорів та на сьогодні не виникло право власності на приміщення, що є предметом оренди згідно до договору-1 та договору-2, а, отже, позивач не міг бути орендодавцем за договорами.
За таких обставин, договір-1 та договір-2 суперечать положенням ст.ст. 759 та 761 ЦК України та підлягають визнанню недійсними згідно з положеннями ст. 215 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Так, згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення.
За приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
З урахуванням змісту ст. 236 ЦК України та ч. 3 ст. 207 ГК України, зобов`язання за визнаним недійсним договором оренди припиняються на майбутнє.
Отже, з правової природи зобов`язання вбачається, що фактичне користування майном на підставі договору оренди в разі визнання його недійсним унеможливлює застосування загальних наслідків недійсності правочину відповідно до ст. 216 ЦК України, оскільки використання майна, оренда, надання послуг - це річ безповоротна, і відновити первісне положення сторін практично не можливо, а відповідно такий договір повинен визнаватися судом недійсним і припинятися лише на майбутнє, а не з моменту укладення.
За таких обставин, договір-1 та договір-2 підлягають визнанню недійсними без застосування наслідків, передбачених ст. 216 ЦК України.
В ході дослідження наявних матеріалів справи позовні вимоги знайшли своє підтвердження, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 16, ч. 1, ч. 4 ст. 612, ч. 2 ст. 613, ст. 627, ст. 629, ч.3 ст. 653, ст. 759, п. 6 ст. 762, ст. 776, ч. 1 ст. 785, ст. 795 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг Захід», за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Будспецсервіс», про визнання недійсними договорів оренди нежитлового приміщення - задовольнити.
Визнати недійсним договір оренди № 0611/2017 від 06.11.2017 частини нежитлового приміщення групи приміщень АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Трейдінг Захід».
Визнати недійсним договір оренди № 0611/2017 від 06.11.2017 частини нежитлового приміщення групи приміщень АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Трейдінг Захід».
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг Захід» на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва або через Печерський районний суд м. Києва.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдінг Захід», 01032, м. Київ, площа Вокзальна, 2, .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будспецсервіс», 01103, м. Київ, вул. Драгомирова, 16, прим. 270, .

Суддя: Р.В. Новак