Справа №515/1733/17
Провадження №2/515/218/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
09 січня 2018 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря Коренчук О.Е.
представника позивача (за довіреністю) ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
03 листопада 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ «Приватбанк») в особі свого представника (за довіреністю) ОСОБА_1 предявило вка- заний позов, посилаючись на наступні обставини.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просив справу ро- зглянути у відсутність представника Приватбанку, позовні вимоги підтримав, не заперечував про- ти заочного розгляду справи.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.45,46), двічі у судове засідання не з'явився, відомостей про по- важність причин його неявки суд не має і вважає, що він не зявився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достатніх мате- ріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення.
Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотан- ня про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не зді- йснюється.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених ви- мог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довес- ти ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір без номеру від 16.07.2013 р., за яким ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кре- дитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Пунктами 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг пе- редбачено зміна (зменшення або збільшення) кредитного ліміту. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
Відповідно до п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг (зворот а.с. 24), позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його викорис- тання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених даним договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку.
Пунктом 2.1.1.7.6 згаданих Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків пла- тежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позича- льник зобовязується сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову (а.с.25).
Згідно даних з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ПАТ КБ « Приватбанк» пройшло останню реєстрацію у зазначеному реєстрі юридичних осіб 22.12.2016 р. і володіє банківською ліцензією на право надання банківських послуг (а.с.32,33).
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умо- вах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити процен- ти.
За змістом ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника про- центів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одер- жання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проце- нти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кі- лькості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином від- повідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за від- сутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичай- но ставляться.
Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобовязання.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконан- ня з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, вс- тановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої від- мови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Як передбачено ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зо- бовязання за кожен день прострочення виконання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не виконав зобовязання у строк, вста- новлений договором. Відсутність своєї вини за порушення зобовязання він не довів, як це перед- бачено ч.2 ст.614 ЦК України.
За таких обставин, вважає суд, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним договором мають бути задоволені в повному обсязі.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 1600 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.526, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, який народився 25.03.1991 р. в с.Дивізія Татарбу- нарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного ак- ціонерного товариства комерційний банк Приватбанк судовий збір в розмірі 1600 грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпо- відача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеля- ційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення за- яви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Тимошенко