Справа № 466/469/18 Головуючий у 1 інстанції: Федорова О.Ф.
Провадження № 22-ц/783/1652/18 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2018 року, постановленої суддею Федоровою О.Ф., у справі за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу,-

ВСТАНОВИЛА:

06 лютого 2018 року Шевченківським районним судом м. Львова за заявою ОСОБА_3 видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 (Справа 466/469/18 Провадження 2н/466/17/18).

23 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про скасування судового наказу, в обґрунтування якої посилався на неналежне виконання обов'язків по догляду за дітьми ОСОБА_3, а також просив поновити строк для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, оскільки наказ отримав 17.04.2018 року, тому строк на оскарження ним пропущено з поважних причин.

Оскаржуваною ухвалою заяву повернуто заявникові без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2 Зазначає, що ухвала суду є незаконною. Посилається на зазначення в оскаржуваній ухвалі на те, що ОСОБА_2 не надав відомостей, які можуть підтвердити отримання ним судового наказу 14.04.2018 року та на відсутність даних, які належним чином підтверджують дату отримання судового наказу, однак, зазначає, що таке підтвердження буде надано після отримання від відділу поштового зв'язку. Стверджує, що судовий наказ він не отримував, а отримала ОСОБА_3 і такий наказ передано йому лише 17.04.2018 року. Крім того, зазначає, що судом не встановлено при розгляді заяви про видачу судового наказу фактів ненадання ним коштів на утримання сім'ї, сплати комунальних послуг, утримання дітей та, зокрема, набуття для них шкільного приладдя, взуття та одежі, також суд не врахував, що ОСОБА_3 не працює з другої половини 2013 року. Просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання вимог апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, пояснення ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4 про заперечення вимог апеляційної скарги, та посилання на те, що оскаржуване судове рішення відповідає положенням закону, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно з положеннями ч.1, ч.7 та ч.8 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що судовий наказ видано фактично відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України. (а.с.1-2, 11)

А відтак, суд не мав правових підстав для прийняття заяви про скасування судового наказу, оскільки ч.7 та ч.8 ст. 170 ЦПК України заявнику визначено інші способи вирішення питання щодо утримання дітей.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд посилався на положення ч.1 ст.170 ЦПК України (а.с.19), відповідно до яких виключається подання заяви про скасування судового наказу у випадках його видачі згідно з п.4 та п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України.

А відтак, самі лише факти, що стосуються строку подання заяви про скасування наказу, недотримання заявником форми заяви про скасування судового наказу і несплата судового збору не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 10.07.2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.