Справа № 462/1112/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за позовом Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів грошової допомоги та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання довідки недійсною, відшкодування матеріальної та моральної шкоди

в с т а н о в и в :

Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в березні 2017 року звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 кошти, надміру виплачені за призначеною державною допомогою у сумі 1157,40 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 03.10.2014р. Залізничним відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради було призначено відповідачці тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.10.2014р. по 31.03.2015р. Відповідно до п. 5 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляться від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006р. №189, тимчасова допомога призначається і виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину (далі - одержувач), управлінням праці та соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, структурним підрозділом з питань праці та соціального захисту населення виконавчого органу міської, районної у місті ради (далі - орган праці та соціального захисту населення). Для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання: заяву за формою, затвердженою Мінпраці; копію свідоцтва про народження дитини; довідку про реєстрацію місця проживання (перебування) дитини; довідку про реєстрацію місця проживання (перебування) одержувача. Залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, додатково подають такі документи: рішення суду (виконавчий лист) про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину; довідка державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Згідно з вищезазначеним гр. ОСОБА_1 було подано довідку з Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про неотримання аліментів протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за допомогою. В результаті проведеної перевірки спеціалістами Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, поданих гр. ОСОБА_1 документів виявлені обставини, що свідчать про те, що відповідач вчасно не повідомила про отримання аліментів у грудні 2014 року від платника аліментів ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 15.04.2015р. №5185. Відповідно до пп. 2, 10 вищезазначеного Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобов'язаний повідомити у десятиденний строк орган праці та соціального захисту населення. Оскільки відповідач знала про те, що платник аліментів ОСОБА_3 сплачує аліменти на доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, підстав для призначення їй допомоги за період з 01.01.2015р. по 31.03.2015р. не було, внаслідок чого утворилася переплата за вказаний період в сумі 1157,40 грн., про що було письмово повідомлено ОСОБА_1 та запропоновано повернути кошти, проте на даний час надміру виплачені кошти в сумі 1157,40 грн. до бюджету не повернуті.

ОСОБА_1 21.06.2017р. звернулася до суду із зустрічним позовом до Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, уточнивши в подальшому вимоги, в якому просить визнати довідку про отримання аліментів від 15.04.2015р. № 5185 недійсною, стягнути з відповідача в її користь матеріальну шкоду за несплачену тимчасову допомогу дітям в період з 01.01.2016р. по 01.04.2016р в сумі 1309 грн. 50 коп., за квітень 2015р. в сумі 385 грн. 80 коп., понесені нею витрати на телефонні розмови в сумі 100 грн, витрати на проїзд в сумі 100 грн., витрати на ліки в сумі 520 грн. 16 коп., витрати на виготовлення копій документів в сумі 16 грн. 20 коп. та моральну шкоду в сумі 50000 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в супереч нормам чинного законодавства, порушило права її малолітньої дитини, батько якої протягом тривалого часу злісно ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості, яка станом на 31.03.2015 р складала 48500 грн., а також довідкою з Франківського райвідділу міліції про відкриття в грудні 2014 р. кримінальної справи за п. 1 ч. 2 ст. 60 КПК України про злісне ухилення від сплати аліментів, розслідування якої триває до сьогодні та повідомлення про те, що місце проживання та місце перебування боржника є невідоме. Також зазначила, що вона усно повідомляла спеціалістів та особисто начальника Залізничного управління соціального захисту про те, що місце перебування та місце знаходження батька дитини є невідомим та просила їх зробити запит в міліцію, на що почула відмову та незрозумілі обвинувачення на свою адресу. Крім того працівники Залізничного відділу соціального захисту поводили себе щодо неї нахабно, кричали та вимагали написати заяву на повернення грошей, при цьому не пояснили інформації про можливість призначення допомоги в такій ситуації. Внаслідок чого вона неодноразово приходила на прийом в Залізничний відділ соціального захисту, Управління соціального захисту ЛМР, а також у Департамент соціальної політики, витрачала свій час та кошти на проїзд та телефонні розмови зі спеціалістами соціального захисту. Стверджує, що через неправомірні та нетактовні дії працівників соціального захисту Залізничного району, відчуття несправедливості та постійні переживання, в неї погіршився стан здоров»я, зокрема загострилась алергія, бронхіальна астма, постійно піднімався тиск, у зв»язку з чим вона була змушена звернутися до невропатолога та алерголога, вважає, що такими діями працівників соціального захисту їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 50000 грн. Окрім того, відповідачем їй було заподіяно матеріальні збитки на суму 1122, 16 грн., з них 385 грн. 80 коп. несплаченої тимчасової допомоги дітям за квітень 2015р., 100 грн. витрат на телефонні розмови, 100 грн. витрат на проїзд, 520 грн. 16 коп. витрат на ліки, 16 грн. 20 коп. витрат на виготовлення копій документів та 1309 грн. 50 коп. за несплачену тимчасову допомогу дітям в період з 01.01.2016р. по 01.04.2016р.

В судовому засіданні представник Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради проти зустрічного позову заперечила, а первісний позов підтримала,покликаючись на мотиви такого, дала аналогічні пояснення доводам викладеним в позовній заяві та письмових запереченнях. Просить первісний позов задовольнити, а в зустрічному позові відмовити за безпідставністю позовних вимог.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, поважні причини неявки не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до висновку, що первісний позов слід задовольнити, а в зустрічному позові відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одночасно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що 03.10.2014р. ОСОБА_1 звернулася із заявою до Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг (а.с.3), на підставі якої їй було призначено тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період з 01.10.2014р. по 31.03.2015р.( а.с.4).

При зверненні із відповідною заявою ОСОБА_1 подала довідку з Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про неотримання аліментів протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за допомогою.

В результаті проведеної перевірки спеціалістами Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, поданих гр. ОСОБА_1 документів виявлені обставини, що свідчать про те, що відповідачка вчасно не повідомила про отримання аліментів у грудні 2014 року від платника аліментів ОСОБА_3

Наведене підтверджується довідкою Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 15.04.2015р. №5185 та листом Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 07.05.2015р. (а.с 5,7).

Згідно розпорядження від 19.05.2015 р. № 432427 ОСОБА_1 надміру перераховано та виплачено соціальну допомогу у розмірі 1157,40 коп. за період з 01.01.2015р. по 31.03.2015р. (а.с. 8).

16.06.2015 року ОСОБА_1 направлено повідомлення про припинення грошової допомоги та необхідність повернення отриманої суми переплати у розмірі 1157,40 коп. за період з 01.01.2015р. по 31.03.2015р. (а.с. 9, 10).

Відповідно до п.2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затведженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 189 ( в редакції чинній на момент призначення допомоги) тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено.

Відповідно до п. 5 Порядку (в редакції чинній на момент призначення допомоги) тимчасова допомога призначається і виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину (далі - одержувач), управлінням праці та соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, структурним підрозділом з питань праці та соціального захисту населення виконавчого органу міської, районної у місті ради (далі - орган праці та соціального захисту населення).

Для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання: заяву за формою, затвердженою Мінпраці; копію свідоцтва про народження дитини; довідку про реєстрацію місця проживання (перебування) дитини; довідку про реєстрацію місця проживання (перебування) одержувача. Залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, додатково подають такі документи: рішення суду (виконавчий лист) про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину; довідка державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення.

Відповідно до абз. 2 п. 7 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №189 (в редакції чинній на момент призначення допомоги) тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги.

Відповідно до пп. 2, 10 вищезазначеного Порядку (в редакції чинній на момент призначення допомоги) виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину.

Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобовязаний повідомити у десятиденний строк орган праці та соціального захисту населення, про що відповідачка була повідомлена, що підтверджується її розпискою у заяві від 03.10.2014р. та свідомо не повідомила про сплату аліментів у визначений вищезазначеним Порядком термін.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 вчасно не повідомила про отримання аліментів у грудні 2014 року від платника аліментів ОСОБА_3, внаслідок чого їй були надміру перераховані кошти у вигляді соціальної допомоги в сумі 1157, 40 грн. та що кошти у вказаному розмірі до бюджету не повернуто.

14.04.2015р. ОСОБА_1 подала до Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту заяву про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (а.с. 54).

Відповідно до п. 6 Порядку (в редакції чинній на момент призначення допомоги) для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) довідку державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів один з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення.

Згідно з довідкою про отримання аліментів, виданою Франківським ВДВС ЛМУЮ від 15.04.2015 №5185, аліменти частково були сплачені ОСОБА_3 у грудні 2014 року.

Таким чином, відповідачка не мала права на отримання тимчасової допомоги з 01 квітня 2015 року, про що було винесено рішення про відмову в призначенні соціальної допомоги від 24 квітня 2015р. та повідомлено про таке ОСОБА_1 (а.с. 78,79).

19.05.2015р. ОСОБА_1 звернулася в Залізничний відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з заявою про призначення тимчасової допомоги та долучила повідомлення органу внутрішніх справ про те, що місце проживання (перебування) одного з батьків дитини не встановлено відповідно до Порядку №189 Залізничним відділом соціального захисту управління соціального захисту прийнято рішення про призначення тимчасової допомоги на період з 01.05.2015р. до 31.10.2015р., щомісячний розмір якої становив 385,80 грн. щомісячно.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1181 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» до Порядку №189 внесено зміни, які набрали чинності з 01.01.2016, щодо порядку призначення тимчасової допомоги (до заяви починаючи з 01 січня 2016 року додається декларація про доходи) та розміру тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме.

Пунктом Порядку №189 (зі змінами, які діяли на момент подання заяви від 26.01.2016р.) тимчасова допомоги надається на дітей у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожитого мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

26.01.2016р. ОСОБА_1 звернулася в Залізничний відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг до якої долучила декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 26.01.2016 р., з якої вбачається, що за попередні шість місяців (тобто з 01.07.2015р. до 31.12.2015р.) відповідачка отримувала тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме у загальній сумі 2517,60 грн. та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям у загальній сумі 8636,72 грн. (а.с. 81,82).

З врахуванням вимог Порядку №189 (зі змінами, які діяли на момент подання заяви від 26.01.2016р.) Залізничним відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради 29.01.2016р. прийнято рішення про призначення тимчасової допомоги на період з 01.01.2016р. до 30.06.2016р., щомісячний розмір якої становив 7,78 грн. щомісячно (а.с.84), про що відповідачку було повідомлено (а.с. 85).

Згідно із ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4).

У п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд критично оцінює покликання ОСОБА_1, як на підставу задоволення зустрічного позову на те, що працівники Залізничного відділу соціального захисту неправомірно вимагають повернути кошти допомоги сім»ям з дітьми за період 01.01.2015р. по 31.03.2015р., оскільки таке спростовується матеріалами справи. Так судом встановлено, що при подачі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, відповідачкою ОСОБА_1 була долучена довідка Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 15.04.2015р. №5185, з якої вбачається, що в грудні 2014р. платник аліментів ОСОБА_3 сплатив аліменти на доньку ОСОБА_2, а тому Залізничним відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради відповідно до пп. 2, 10 вищезазначеного Порядку (в редакції чинній на момент призначення допомоги) правомірно припинив виплату тимчасової допомоги сім»ям з дітьми.

Також суд критично оцінює покликання ОСОБА_1 на те, що Залізничним відділом соціального захистуне в повному розмірі було призначено тимчасову допомогу сім»ям з дітьми в період з 01.01.2016р. по 01.04.2016р. оскільки суду не надано належних доказів на підтвердження того і таке спростовується зібраними у справі доказами, зокрема судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1181 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» до Порядку №189 внесено зміни, які набрали чинності з 01.01.2016р. щодо порядку призначення тимчасової допомоги та розміру тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Відповідно до яких, починаючи з 01 січня 2016 року, разом із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг додається декларація про доходи. Так, згідно доданої декларації вбачається, що за попередні шість місяців (тобто з 01.07.2015р. до 31.12.2015р.) відповідачка отримувала тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме у загальній сумі 2517,60 грн. та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям у загальній сумі 8636,72 грн. Пунктом Порядку №189 (зі змінами, які діяли на момент подання заяви від 26.01.2016р.) тимчасова допомоги надається на дітей у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожитого мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, а тому з врахуванням вищезазначених вимог вказаного Порядку Залізничним відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради 29.01.2016р. прийнято правомірне рішення про призначення тимчасової допомоги за період з 01.01.2016р. до 31.03.2016р. у розмірі 7,78 грн. щомісячно.

За наведеного вище, суд критично оцінює покликання ОСОБА_1 на те, що через неправомірні дії працівників соціального захисту Залізничного району нею понесені додаткові витрати на телефонні розмови, проїзд, ліки, та виготовлення копій документів.

Крім того, суд критично оцінює покликання ОСОБА_1 на те, що неправомірними та нетактовними діями працівників соціального захисту Залізничного району їй завдана моральна шкода в розмірі 50000 грн., оскільки доказів на підтвердження такого нею не надано, а судом не встановлено факт заподіяння ОСОБА_1 моральних чи фізичних страждань, протиправну поведінку відповідача та наявність причинного зв'язку між заподіяною моральною шкодою і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні, натомість судом достовірно встановлено, що дії працівників Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради при вирішенні предмету спору були правомірними та відповідали вимогам чинного законодавства.

Незнання закону чи неправильне його тлумачення однією зі сторін не звільняє особу від юридичної відповідальності, а отже не може слугувати підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в силу приписів ст. 68 Конституції України.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, оцінюючи всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов слід задовольнити, стягнути з відповідачки на користь позивачакошти, надміру виплачені за призначеною державної допомогою в сумі 1157 грн. 40 коп., а в зустрічному позові ОСОБА_1 відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 89, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Первісний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради кошти, надміру виплачені за призначеною державної допомогою в сумі 1157 / одна тисяча сто п»ятдесят сім / грн. 40 коп.

В зустрічному позові ОСОБА_1 до Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання довідки недійсною, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя