Справа № 350/598/16-ц
Номер провадження 2/350/25/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретяря Маєвської С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Перегінської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення, суд -

в с т а н о в и в :

У своїй позовній заяві ОСОБА_2 просить суд задоволити її позов до Перегінської селищної ради та просить постановити рішення, яким визнати незаконним та скасувати рішення сесії Перегінської селищної ради від 20 грудня 2012 року про надання дозволу Перегінській селищній раді на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок пл. 0,2952 га та пл. 0,0193 га під розміщення та обслуговування кінотеатру по АДРЕСА_1 за рахунок земель селищної ради на основі схеми та скасувати і визнати незаконним рішення Перегінської селищної ради від 02 лютого 2016 року про відмову у задоволенні її заяви.

У своїй позовній заяві позивачка вказала на те, що на протязі багатьох років її сім'я користувалася земельною ділянкою пл. 0,10 га, що знаходиться по АДРЕСА_1, яка була надана її чоловікові ОСОБА_4 ще 24.03.1962 року. На початку 70-х років 0,06 га цієї земельної ділянки було вилучено під будівництво кінотеатру, а інша частина земельної ділянки в розмірі 0,04 га залишилася в їх спільному користуванні. Всі роки, і по сьогоднішній день, земельна ділянка перебуває у користуванні позивачки. На ній знаходяться залитий під будинок фундамент та будівельні матеріали. Жодних рішень про вилучення у позивачки з користування цієї земельної ділянки Перегінською селищною радою не приймалось. Крім того рішенням Перегінської селищної ради від 20 липня 2010 року, ОСОБА_4 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки пл.0,0360 га по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства. Позивачка та її чоловік збирали необхідну документацію для оформлення права власності на спірну земельну ділянку, однак ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловік помер, не встигнувши це зробити. В зв'язку зі смертю чоловіка позивачка звернулася в Перегінську селищну раду із заявою, в якій просила внести зміни у рішення Перегінської селищної ради від 20 липня 2010 року, надавши їй дозвіл, замість покійного чоловіка, на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, так як з ОСОБА_4 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 9 лютого 1968 року та спільно з ним користувалася спірною земельною ділянкою. У квітні місяці 2016 року позивачці видано копію рішення Перегінської селищної ради від 20 грудня 2012 року де вказано, що Перегінській селищній раді надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок №1 пл.0,2952 га та №2 пл.0,0193 га під розміщення та обслуговування кінотеатру по АДРЕСА_1 за рахунок земель запасу селищної ради. Однак, без її відома та згоди земельна ділянка пл.0,0360 га по АДРЕСА_1 ввійшла до загальної площі земельних ділянок для обслуговування кінотеатру. Спірна земельна ділянка перебувала та перебуває у її користуванні. Жодних рішень про вилучення даної земельної ділянки Перегінською селищною радою не приймалось, а отже дана земельна ділянка не є вільною, а тому і селищна рада не вправі розпоряджатися нею.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 та її адвокат Дуткевич М.В. в судове засідання не з'явились, однак направили до суду заяву в якій вказали, що позовні вимоги підтримують у повному об'ємі, а справу просять слухати у їх відсутності.

У судове засідання представник відповідача Перегінської селищної ради - Дуда Т.О. не з'явилась, однак направила до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги не визнає та просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підставні й належні до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Копією рішення Перегінської селищної ради п.37 від 20.12.2012 року/а.с.6, 43/ підтверджено, що Перегінській селищній раді надано дозвіл на складанню проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок №1 площею 0,2952 га та №2 площею 0,0193 га під розміщення та обслуговування кінотеатру по АДРЕСА_1 за рахунок земель селищної ради на основі схеми.

Копією плану меж земельних ділянок/а.с.7/ підтверджено, що де земельна ділянка пл.0,0360 га по АДРЕСА_1, якою користується позивачка, ввійшла до загальної площі земельних ділянок для обслуговування кінотеатру.

Копією акту від 22.10.2010 року/а.с.8/ підтверджено, що комісія вирішила дати дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою пл.0,0386 га по АДРЕСА_1.

Копією рішення Перегінської селищної ради від 02.02.2016 року п.1/а.с.9/ підтверджено, що ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заяви про дачу дозволу на на складання проекту землеустрою щодо земельної ділянки пл.0,0360 га по АДРЕСА_1.

Відповіддю ПП «Олві Р»за №3 від 12.04.2016 року/а.с.40/ підтверджено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1, якою користується ОСОБА_2 знаходяться пиломатеріали та фундамент у землі.

Копією відповіді Виконавчого комітету Рожнятівської районної ради №13/15-13 від 06.02.1978 року/а.с.41-42/ підтверджено, що у ОСОБА_7./41-42/ було частково вилучено присадибну ділянку.

Копією рішення виконавчого комітету Перегінської селищної ради від 05.11.1976 року п.1/а.с.45/ підтверджено, що ОСОБА_7 компенсовано 0.6 га в замін вилученої під будівництво кінотеатру.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову, крім тих що є в матеріалах справи не існує.

Суд, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні пояснення сторін надані ними у попередніх судових засіданнях, письмові докази встановив, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 знайшли своє часткове підтвердження, як у матеріалах справи, так і в судовому засіданні. Позивачка частково навела підстави, і надала достатньо доказів того, що порушено її право на здійснення володіння, розпорядження та користування земельною ділянкою.

А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

На підставі ст.ст.12, 152, 158, 159-160 ЗК України та керуючись ст.ст.258, 259, 263, 273, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_2 до Перегінської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення - задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати п.37 рішення Перегінської селищної ради від 20 грудня 2012 року про надання дозволу Перегінській селищній раді на складанню проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, ділянка №1 площею 0,2952 га, ділянка №2 площею 0,0193 га під розміщення та обслуговування кінотеатру по АДРЕСА_1 за рахунок земель селищної ради на основі схеми.

Скасувати і визнати незаконним п.1 рішення Перегінської селищної ради від 2 лютого 2016 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Івано - Франківської області.

Суддя А.М.Бейко