Справа № 583/2226/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Сидоренка Р.В.,

при секретарі Зубатовій І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу Сумської обласної ОСОБА_5 «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона працювала в Комунальному закладі Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2» сестрою медичною палатною по догляду за хворими психосоматичного відділення з 01.08.2014 року, відповідно до наказу №58-ос. Загальний стаж роботи ОСОБА_1 медичною сестрою становить 28 років. В даному медичному закладі позивачка працювала три роки. Наказом в.о. головного лікаря КЗ Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2» від 25 липня 2017 року позивачку було звільнено з посади сестри медичної приймального покою відділення за п. 1 ст. 40 КЗпП України- у звязку із скороченням штату та звільненням працівників. Відповідачем були допущені порушення трудового законодавства: - в наказі №133-ОД від 20.04.2017 року відсутня інформація про скорочення посади медичної сестри приймального відділення; - при вирішенні питання про звільнення не було враховано переважне право позивачки на залишенняна роботі, оскільки вона є працівником за спеціальністю «сестринська справа» із тривалим 28-ти річним стажем роботи та має на утриманні неповнолітню дитину; - відповідачем не було запропоновано іншу роботу в тому ж закладі, хоча на момент звільнення позивачки були такі; - позивачка не була запрошена на засідання профспілкового комітету та не мала змоги відстоювати власні інтереси. Позивачка мала переважне право на залишення на роботі в силу ст. 42 КЗпПУкраїни,однак дане право не було враховане відповідачем при вирішенні питання про звільнення позивачки з роботи. У наказі не обґрунтовані причини звільнення. При вивільненні позивачці відповідачем офіційної пропозиції іншої роботи в цьому ж закладі не надходило. В приймальному покою обраховувалося чотири сестри медичні. Звільнена за ст. 40 п. 1 КЗпП України лише одна позивачка, хоча в наказі №134-ОД відсутня інформація відносно скорочення посади сестри медичної приймального покою. Тобто, посаду сестри медичної приймального покою не було скорочено. В психоматичному відділенні сестра медична ОСОБА_6 отримала попередження, в той же час як і позивачка, про те, що посада яку вона займає підлягає скороченню та їй було запропоновано перейти сестрою медичною маніпуляційного кабінету. Позивачці не було повідомлено про можливість перейти на дану посаду. Позивачка вважає незаконним такий підхід до визначення кола осіб, які підпадають під скорочення. Так медична сестра ОСОБА_6 була залишена на роботі, хоча має малий досвід, тільки вийшла із декретної відпустки, має інші джерела доходу, так як чоловік працевлаштований. Позивачка має на утриманні неповнолітнього сина, якого утримує одна, має багаторічний досвід роботи медичної сестри. Не зважаючи на всі переваги, працевлаштованою залишилася ОСОБА_6, а позивачку звільнено.

В звязку з чим просить визнати незаконним і скасувати наказ №54-ос «Про скорочення штату працівників» в частині її звільнення з посади сестри медичної приймального покою Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2». Поновити її на посаді сестри медичної приймального покою Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2». Стягнути з Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 липня 2017 року та судові витрати.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали із підстав викладених у ньому.

Представники відповідача у судовому засіданні, кожен окремо, проти задоволення позову заперечували та пояснили наступне.

Скорочення позивача підприємством було проведено правомірно та відповідно до визначеної законом процедури. Дійсно посада сестри медичної приймального покою не скорочувалось. Однак установа скористалась своїм правом на проведення перестановки перевівши на посаду зайняту позивачкою більш кваліфікованого працівника. Відповідачем було враховано наявність у позивачки на утриманні неповнолітньої дитини, також було враховано той факт, що на момент скорочення дитина досягне 15 річного віку. Інші вакансії на момент скорочення в установі були відсутні, тому не пропонувались позивачу. Сестра медична ОСОБА_6 була переведена на посаду сестри медичної маніпуляційного кабінету до проведення процедури скорочення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.07.2009 року на підставі наказу №58-ос від 01.08.2014 року ОСОБА_1 прийнята на посаду сестри медичної палатної по догляду за хворими психосоматичного відділення Комунального закладу Сумської обласної ОСОБА_5 «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2» на період декретної відпустки.

На підставі Наказу №45-ос від 11.07.2016 року із ОСОБА_1 було продовжено трудову угоду на посаді сестри медичної приймального покою із 11.07.2016 року, на період відсутності ОСОБА_7 до фактичного виходу її на роботу.

Наказом по медичному закладу за №133-ОД від 20.04.2017 року було проведене скорочення наявного ліжкового фонду із 345 до 165 ліжок (з них 145 психіатричних та 20 психосоматичних) та вирішено починаючи із 01.08.2017 р. провести наступну реорганізацію його структури: 1.1. скоротити ліжковий фонд психіатричного відділення №2 із 65 до 30 ліжок; 1.2. скоротити психіатричні ліжка відділення №4 із 65 до 30 ліжок; 1.3. скоротити всі 15 наркологічні ліжка відділення №4; 1.4. скоротити психіатричні ліжка психіатрично-діагностичного відділення №7 з 55 до 30 ліжок та обєднати їх в одне психіатрично-діагностичне відділення на 55 ліжок; 1.5. скоротити психосоматичні ліжка психосоматичного відділення із 30 до 20 ліжок; 1.6. припинити діяльність протитуберкульозного відділення №9 на 40 ліжок; 1.7. припинити діяльність паліативного психіатричного відділення «хоспіс» на 15 ліжок та на його базі створити психіатричне відділення №6 на 30 ліжок. Також було прийняте рішення про приведення штатного розпису у відповідність до ліжкового фонду та подати його на затвердження до управління охорони здоровя. (а.с. 55)

Наказом по медичному закладу за №134-ОД від 20.04.2017 р. було прийняте рішення про виведення наступних штатних посад: -1,0 посади сестра медична процедурна психіатричного відділення №2; -2,0 посади сестра медична палатна психіатричного відділення №2; -2,25 посади молодша медична сестра палатна психіатричного відділення №2; -1,0 посади сестра медична процедурна психіатричного відділення №4; -9,5 посади сестра медична палатна психіатричного відділення №4; -7,0 посади сестра медична палатна психіатрично-діагностичного відділення №5; -1,0 посади сестра медична старша паліативного психіатричного відділення «Хоспіс»; -8,0 посади сестра медична палатна паліативного психіатричного відділення «Хоспіс»; -1,0 посади сестра медична старша психіатрично-діагностичного відділення №7; -14,0 посад сестра медична палатна психіатрично-діагностичного відділення №7; -1,0 посади сестра медична процедурна психіатрично-діагностичного відділення №7; -1,0 посади сестра медична старша психотуберкульозного відділення №9; -6,0 посади сестра медична палатна психотуберкульозного відділення №9; -1,0 посади сестра медична процедурна психотуберкульозного відділення №9; -0,5 посади сестра медична центральної стерилізаційної; -0,25 посади сестра медична з функціональної діагностики.

Цим же наказом було введено наступні штатні посади: -1,0 посади сестра медична старша психіатричного відділення №64; -7,0 посад сестра медична палатна психіатричного відділення №6; -1,0 посади головна медична сестра (а.с. 5-6)

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

У пункті 19 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9 розяснено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку про те, що на підприємстві дійсно мало місце скорочення штату працівників, що підтверджується вищезазначеними доказами.

Штатний розпис установи в подальшому було приведено у відповідність до вищевказаного наказу (а.с. 46-49)

Згідно п. 3 ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Згідно ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Наказом по медичному закладу за №135-ОД від 20.04.2017 року було прийняте рішення про створення тимчасової комісії з контролю за додержанням законодавства під час проведення процедури скорочення працівників (а.с. 56)

На засіданні зазначеної комісії, яке відбулось 03.05.2017 року, було прийняте рішення про попередження до 05.05.2017 року працівників про необхідність надання належно оформлених документів для підтвердження переважного права залишення на роботі та вжиття інших визначених заходів для помякшення несприятливих наслідків скорочення працівників (а.с. 61).

На засіданні зазначеної комісії, яке відбулось 24.05.2017 року, було прийняте рішення, серед іншого, про те що позивач ОСОБА_1 не має переважного права на залишення на посаді на підставі поданих нею документів та про її повідомлення про наступне скорочення. (а.с. 62-65)

26.05.2017 року позивача ОСОБА_1 було повідомлено про наступне скорочення. Тобто, вищезазначену норму закону відповідачем було дотримано.

Також суд вважає правомірним рішення комісії (протокол №3 від 24.05.2017 року, а.с. 62-63) про відсутність у ОСОБА_1 переважного права на залишення на посаді відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП України, оскільки комісією було враховано, що саме на момент скорочення дитині позивачки, яка є одинокою матірю, виповниться 15 років.

Згідно ч. 1, 2 ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 цього Кодексу звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Частиною 3 ст. 49-2 КЗпП України встановлено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Як зясовано у судовому засіданні, на момент проведення процедури скорочення інших посад, які могли б бути запропоновані позивачці у лікарняному закладі не було.

Згідно 19 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9 при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).

Таким чином, суд вважає, що відповідач правомірно здійснив перестановку та посаду сестри медичної приймального покою (на період відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 (посада якої скорочувалась), як такій, яка має 2 категорію та стаж роботи в лікарні, аніж інші працівники, що звільняються (а.с. 81, 87). Тому правомірно було прийняте рішення про скорочення із зазначеної посади позивачки.

Показами допитаної як свідка колишньої головної медичної сестри зазначеного закладу ОСОБА_9 про те, що позивачка у 2016 р. пройшла курси підвищення кваліфікації, скарг на її поведінку не було, користувалась повагою і авторитетом серед іншого медичного персоналу, не доводять того факту, що вона мала рівну, або вищу кваліфікацію аніж ОСОБА_7.

Стосовно зазначеної у позові як підстави для поновлення на займаній посаді позивачки із приводу того, що їй не було запропоновано посаду, яку займає ОСОБА_6, яка має менший стаж роботи в лікарняному закладі, суд виходить із наступного.

Згідно Наказу № 21-ос від 2.03.2013 р. ОСОБА_6 було прийнято на роботу сестрою медичною процедурною без категорії психосоматичного відділення із 25.03.2013 р. із окладом згідно штатного розпису. (а.с. 96).

Наказом №9-ос від 02.02.2016 року ОСОБА_6 сестру медичну процедурну психосоматичного відділення переведено сестрою медичною палатною психосоматичного відділення (а.с. 95).

Наказом №34-ос від 18.04.2017 року ОСОБА_6 сестру медичну палатну психосоматичного відділення було переведено на посаду сестри медичної процедурної психосоматичного відділення із 19.04.2017 р. на період відсутності ОСОБА_10 до фактичного виходу її на роботу. (а.с. 94)

З огляду на викладене, оскільки зазначене переведення відбулось до початку проведення процедури скорочення, то зазначена посада не могла бути запропонована позивачці у порядку ст. 49-2 КЗпП України.

Суд також не приймає доводи сторони позивача про те, що під час проведення процедури скорочення мало відбутись перестановка (перегрупування) працівників відповідно до якої сестра медична процедурна психосоматичного відділення мала бути звільненою відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, а на її місце прийнята позивачка, оскільки це питання відноситься до виключної компетенції роботодавця і суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).

Разом із тим роботодавцем було порушено процедуру скорочення працівника з огляду на наступне.

Згідно ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Первинною профспілковою організацією професійної спілки працівників охорони здоровя України Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2» на засіданні профкому від 01.06.2017 р. було надано згоду на звільнення, серед інших, відповідно до п. 1, ст. 40 КЗпП України працівника ОСОБА_1 (а.с. 60).

Однак, як було зясовано у судовому засіданні і про це не заперечували сторони, зазначений розгляд відбувся без належного повідомлення позивачки.

Із огляду на викладене, судом була винесена ухвала про повторний розгляд профспілковою організацією зазначеного питання із дотриманням вимог ст. 43 КЗпП України.

Справа неодноразово відкладалась слуханням, проте зазначена процедура дотримана не була. Профспілковою організацією було повторно прийняте рішення про надання згоди на звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України працівника ОСОБА_1 без її належного повідомлення про час та місце зазначеного засідання (а.с. 138). В подальшому (втретє) зазначене питання профспілковою організацією не розглянуте через неналежне повідомлення позивачки про час і місце його розгляду (а.с. 140, 143).

Зазначені обставини дають суду підстави зробити висновок про відсутність належної згоди профспілкового комітету на звільнення зазначеного працівника, через порушення процедури отримання такої згоди.

Згідно Наказу по установі за №54-ос від 25.07.2017 року ОСОБА_1 сестру медичну приймального покою звільнено з роботи з 31.07.2017 р. по ст. 40, ч. 1 КЗпП України, за скороченням штату працівників (а.с. 38-45).

З правої позиції Верховного суду України, що висловлена в Постанові від 23.04.14 року по справі 6-30цс14 вбачається наступне. Звільнення члена виборного органу первинної профспілкової організації підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки) без попередньої згоди на це виборного органу первинної профспілкової організації профспілки та вищестоящого органу цієї профспілки (об'єднання профспілок) є порушенням вимог статей 43, 252 Кодексу законів про працю України, статті 41 Закону України від 15 вересня 1999 року № 1045-XIV «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та є підставою для визнання звільнення незаконним.

Таким чином суд прийшов до висновку про наявності підстав для задоволення вимог позивачки про скасування наказу в частині її звільнення та поновлення її на роботі на попередній посаді.

Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір та одночасно приймається рішення про виплату працівникові середнього заробітку за увесь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

При визначенні розміру суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд приймає до уваги розрахунок наданий відповідачем як такий, що проведений згідно вимог чинного і становить 19997 грн. 60 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 440 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Також, з відповідача слід стягнути в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 1280 грн. (по 640 грн. за вимогу немайнового та вимогу майнового характеру).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати незаконним і скасувати наказ №54-ос «Про скорочення штату працівників» в частині звільнення ОСОБА_1 з посади сестри медичної приймального покою Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2».

Поновити ОСОБА_1 на посаді сестри медичної приймального покою Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2».

Стягнути з Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2» (, вул. Охтирська, 1, с. Кудрявоє, Охтирський район, Сумська область) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 липня 2017 року по 12 січня 2018 року у сумі 19 997 (девятнадцять тисяч девятсот девяносто сім) гривень 60 копійок.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді сестри медичної приймального покою Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2» та стягнення з Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Стягнути з Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2» (, вул. Охтирська, 1, с. Кудрявоє, Охтирський район, Сумська область) 1 280 грн. 00 коп. судового збору в прибуток держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувач ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача 820019, р/р 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу судовий збір пункт 1.1).

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_5