Справа № 559/2468/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючої судді Жуковської О.Ю.,

секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені за прострочення їх сплати та збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 08 жовтня 2011 року до 25 листопада 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 листопада 2014 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 жовтня 2014 року до досягнення нею повноліття.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 березня 2017 року збільшений розмір аліментів, встановлений рішенням Дубенського міськрайонного суду від 12 листопада 2014 року, з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття. Виданий виконавчий лист №559/217/17 від 24 березня 2017 року.

Відповідно до довідки №23599 від 03.05.2018 Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом №559/217/17 від 24 березня 2017 року становить 8 438,65 грн. У вересні 2018 року відповідачем було сплачено аліменти в сумі 1515 грн. та у жовтні 2018 року в сумі 1515 грн. Таким чином, заборгованість по сплаті аліментів станом на 09 листопада 2018 року, день звернення до суду, становить 5 907,65 грн.

Протягом усього часу відповідач ухилявся від сплати аліментів призначених судом, не сплачував їх вчасно, лиш останні декілька місяців ситуація дещо змінилася. Їй стало відомо, що він працевлаштувався і аліменти почали вираховувати із його заробітної плати.

Статтею 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно розрахунків, доданих до позовної заяви, розмір неустойки (пені) нарахованої на суму заборгованості по виконавчому листу №559/217/17 від 24.03.2017 за період з 1 квітня 2017 року по 9 листопада 2018 року (день звернення до суду) становить 25 632 грн. Розрахунки проведені наступним шляхом: сума заборгованості за місяць х 1% х кількість прострочених днів.

Враховуючи вимоги, викладені у ст.196 СК України щодо максимального розміру стягуваної пені, вважає, що є усі підстави для стягнення пені у розмірі 100% розміру заборгованості по виконавчому листу, а саме у розмірі 5907,65 грн.

Окрім того, просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13.03.2017, та призначити їх стягнення в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, оскільки матеріальний стан ОСОБА_2 покращився, він є працездатним, працевлаштованим на сьогоднішній день і отримує щомісячно заробітну плату.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.17).

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав частково: визнає розмір заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 5907,65 грн, вимогу про збільшення аліментів визнає в розмірі 1000 грн на місць, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, вимогу щодо стягнення пені в розмірі 5907,65 грн за несвоєчасну сплату аліментів не визнає. Свою позицію мотивує тим, що ніде не працює і на утриманні має ще одну малолітню дитину, у нього важке матеріальне становище. Просить справу розглянути без його участі (а.с. 22).

Дослідивши докази, судом встановлено, що сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у свідоцтві про народження якої вони зазначені батьками (а.с. 6).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25.11.2014 шлюб між сторонами розірвано, доньку залишено проживати з матірю (а.с.8).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 листопада 2014 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 жовтня 2014 року до досягнення нею повноліття (а.с.9).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 13 березня 2017 року збільшений розмір аліментів, встановлений рішенням Дубенського міськрайонного суду від 12 листопада 2014 року, з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки в розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття (а.с.10-11).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області №23599 від 01.11.2018, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за виконавчим листом №559/217/17, який видано 24.03.2017 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області, станом на 01.11.2018 становить 8438,65 грн. (а.с. 14).

Спірні правовідносини сторін виникли з приводу стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, збільшення розміру аліментів.

Щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів, то позивач вказує, що частину боргу відповідач погасив і просить стягнути залишок заборгованості в розмірі 5907,65 грн. Відповідач визнав повністю суму заборгованості у розмірі 5907,65 грн.

Суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки заборгованість за аліментами вже стягується в межах відкритого виконавчого провадження за виконавчим листом №559/217/17, який видано 24.03.2017 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області. І задоволення позовних вимог призведе до дублювання стягнення. Проте наявність заборгованість означає, що необхідно вирішити питання щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Вказаний висновок, який викладеній у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч.4 ст.263 ЦПК України.

Згідно розрахунку позивача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2017 року до 09 листопада 2018 року становить 26632 грн. (а.с. 15).

Суд не бере до уваги розрахунок позивача щодо суми неустойки за прострочені платежі по аліментах, оскільки загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача, який з 2017 року не сплачував аліменти, та не надав доказів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Тяжке матеріальне становище не підтверджене жодним доказом. Наявність на утриманні іншої дитини не звільняє від обов'язку сплачувати аліменти на малолітню доньку ОСОБА_3. Відповідач працездатний молодий чоловік, якого не виправдовує відсутність роботи. Тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів як стимул належного виконання обовязку.

Станом на 01.11.2018, згідно розрахунку наданому ДВС прострочення сплати аліментів розпочалось з 01.03.2017 і тривало до 01.05.2018, тому згідно наданого розрахунку та враховуючи сплачені аліменти, які визнаються сторонами, пеня розрахована судом у відповідності до вказаної формули та згідно із ст. 196 СК України складає 2666 грн. Тож позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення.

Щодо вимог ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру до 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

При визначені розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені в ч.1 ст. 182 СК України, а також імперативне положення частини другої цієї ж статті, згідно якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Отже, прожитковий мінімум на дітей значно виріс, саме ч.2 ст. 182 СК України змінено Законом України № 2037-УІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року. Визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно правового висновку, викладеного Верховним судом 03.05.2018 в справі № 581/638/17-ц, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

Тому, розмір присуджених аліментів необхідно змінити, а новий розмір визначити з врахуванням положень ст. 182 СК України, визнаний відповідачем розмір аліментів у 1000 грн вважаю недостатнім для забезпечення потреб дитини та таким, що не відповідає визначеному законом мінімуму.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, спосіб стягнення аліментів залежить від вибору того з батьків, разом з яким проживає дитина, тобто позивача, а не відповідача.

Враховуючи вищевикладене, наявність на утриманні відповідача дитини від іншого шлюбу, його матеріальне становище, а також рівність обов'язку батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що необхідно змінити спосіб стягнення та збільшити розмір визначених раніше судом аліментів до 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 № 3 про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За таких обставин позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180-182, 184, 192, 196 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені за прострочення їх сплати та збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів за виконавчим листом №559/217/17 від 24 березня 2017 року, за період з 01.03.2017 до 01.11.2018 в сумі 5 907 (пять тисяч девятсот сім) грн. 65 коп.

Змінити спосіб стягнення аліментів та збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 березня 2017 року, та стягнути з ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя: