Справа № 352/2156/17
Провадження № 2/352/315/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гургули В.Б.,

секретаря Костюк О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що шлюб з відповідачем зареєстрований 29 вересня 2002 року у Ліснохлібичинській сільській раді Коломийського району, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №18. Від цього шлюбу у них є діти: донька Оксана, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Причиною звернення до суду є те, що за час перебування у шлюбі позивачка і відповідач зрозуміли, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З ініціативи відповідача між ним та позивачкою постійно виникають сварки, він не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач ображає та принижує позивачку в присутності їх неповнолітніх дітей, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам їх дітей, вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів.

Від позивачки надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, просить його задоволити.

Від відповідача надійшла заява, в якій він просить справу за позовом ОСОБА_1 до нього розглядати без його участі. Позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейним кодексом України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їх дітей.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Судом встановлено, що шлюб позивачки з відповідачем зареєстрований 29 вересня 2002 року у Ліснохлібичинській сільській раді Коломийського району, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №18. Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: донька Оксана, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Причиною звернення до суду є те, що за час перебування у шлюбі вони зрозуміли, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам їх дітей.

Суд вважає, що шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище, неповнолітніх дітей: доньку Оксану, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матірю.

На підставі наведеного, відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст.ст. 104, 110, 112 СК України, ст. ст. 10-13, 89, 258-259, 263-264, 354-355 ЦПК Укаїни, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29 вересня 2002 року у Ліснохлібичинській сільській раді Коломийського району, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №18 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 (до шлюбу Бегметюк) шлюбне прізвище «Косар», неповнолітніх дітей: доньку Оксану, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матірю .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Гургула В.Б.