Справа № 196/1219/17
№ провадження 2/196/37/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її двоюрідна бабуся ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 24.04.2000 року, видане виконкомом Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- право на право на земельну частку (пай), розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), з земель колишнього КСП "Зоря" Царичанського району Дніпропетровської області, яке належало померлій на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_3 від 30 січня 1997 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її бабуся ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_4 від 25.05.2015 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області), та 04 .11.2009 року отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом, проте за життя не провела державну реєстрацію свого права на нерухоме майно.

За життя 14 жовтня 2011 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно на день смерті заповіла їй. Заповіт посвідчений Шульгівською сільською радою Петриківського району Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за №201.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть НОМЕР_5, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області).

На даний час, єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є вона та її брат ОСОБА_2

Звернувшись до нотаріуса щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину вона отримала постанову нотаріуса від 07.07.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю в неї всіх необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості отримати, а тому була вимушена звернутися до суду.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ст.ст.1216, 1261, 1268 ЦК України, прохає суд визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Скопіч А.В. в судове засідання не з'явилися, надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.

Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост.1258 ЦК Україниспадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В даному випадку у відкритому судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла двоюрідна бабуся позивача ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 24.04.2000 року, видане виконкомом Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- право на право на земельну частку (пай), розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), з земель колишнього КСП "Зоря" Царичанського району Дніпропетровської області, яке належало померлій на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_3 від 30 січня 1997 року (а.с.14).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла бабуся позивача ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_4 від 25.05.2015 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області), та 04 .11.2009 року отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом, проте за життя не провела державну реєстрацію свого права на нерухоме майно (а.с.13).

За життя 14 жовтня 2011 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно на день смерті заповіла позивачу. Заповіт посвідчений Шульгівською сільською радою Петриківського району Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за №201.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача та відповідача ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть НОМЕР_5, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області).

Позивач, звернувшись до державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину, отримала постанову нотаріуса від 07.07.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю в неї всіх необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.16).

Згідно з ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Веллі Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.

Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що викладені в постанові від 07.07.2016 року, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляли, тому судовий збір слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 142, 1216, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.206, 258, 259, 263-265, 268, 354, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділ ХІІІ ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на право на земельну частку (пай), розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), з земель колишнього КСП "Зоря" Царичанського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та якій вказане право належало на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_3 від 30 січня 1997 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його складення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Головуюча: О.М.ГУДИМ