Справа № 647/2880/18
№ провадження 2/647/892/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21.12.2018 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого-судді: Миргород В.С.
при секретарі: Татаровській І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/2880/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, законним представником якого є ОСОБА_2, третя особа Ольгівська сільська рада Бериславського району Херсонської області, служба у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації про позбавлення права користування житловим приміщенням,
за участю представників сторін:
від третьої особи Ольгівської сільської ради : представник не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради;
від третьої особи Служби у справах дітей Бериславської РДА представник за дорученням ОСОБА_5 не прибула, надано до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2018 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 05.07.2007 року вона є власником будинку №46 по вул.Молодіжній в с.Ольгівка Бериславського району Херсонської області. В даному будинку, крім ОСОБА_1, зареєстровані її донька ОСОБА_2, та онуки ОСОБА_3, ОСОБА_4, які фактично не проживають за вказаною адресою з 2013 року. Через реєстрацію відповідачів в будинку виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але оплата за них нараховується, що перешкоджає власнику в повному обсязі розпоряджатися своїм майном. Крім того, внаслідок реєстрації відповідачів позивач позбавлена права оформити субсидію. У звязку з чим, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права користування будинком №46 по вул. Молодіжній в с. Ольгівка Бериславського району Херсонської області.
Ухвалою суду від 05.11.2018 року було відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання позивач не зявилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину своєї неявки не повідомили, відзив на позов не подали.
Даний позов позивачем направлений до розгляду до Бериславського районного суду Херсонської області, оскільки відповідно до відомостей, які містяться в домовій книзі для пролписки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 46. Саме за цією адресою відповідачам судом направлялись виклики до суду.
З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що виклики до суду не були вручені, оскільки конверт з судовою повісткою повернуто до суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживають». Тому виклик відповідачів в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розмішення оголошення про виклик до суду.
Представник служби у справах дітей Бериславськогої РДА в судове засідання не зявився, заявою від 10.12.2018 року просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.
Представник Ольгівської сільської ради в судове засідання не зявився, заявою від 12.11.2018 року просив розглянути справу за його відсутності, в задоволенні позову не заперечує.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Положення ст.ст. 5, 10 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.
У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.
Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.
З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження.
З огляду на вище зазначене, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 на підставі рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 05.07.2007 року (а.с.5) та відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15939876 від 16.09.2007 року (а.с.6) є власником будинку №46 по вул.Молодіжній в с.Ольгівка Бериславського району Херсонської області.
В зазначеному будинку, як вбачається із домової книги з 11.03.2011 року зареєстрована ОСОБА_3, з 22.08.2012 року зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.7-10).
З довідки Ольгівської сільської ради№1545 від 28.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, з нею зареєстровані та фактично не проживають з 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.13). Крім того, з наданої позивачем копії домової книги вбачається, що її онук ОСОБА_4 має інше місце реєстрації. (а.с.35, 36)
Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором..
В статті 41 Конституції України, ч.1 ст. 319 ЦК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із положеннями норм статей 16, 386, 391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 01.03.2016 року у справі №825/1335/13-а, від 30.06.2015 року у справі №21-1438а15, від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними доказами та положення діючого в Україні цивільного та житлового законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що права позивача як власника житла підлягають захисту у обраний ним спосіб.
У звязку з тим, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без поважних причин з 2013 року не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4, ніяких перешкод у користуванні житловою площею їм не чинилось, суд вважає можливим позбавити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права користування житловим приміщенням.
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, позбавити права користуванням житловим приміщенням за адресою Херсонська область, Бериславський район, с.Ольгівка, вул.Молодіжна, 46.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 21.12.2018 року.
Суддя В. С. Миргород