Справа № 627/1314/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Вюнник В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,4126 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради та на житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Лісова №6, с. Карайкозівка, Краснокутський район, Харківська область.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 03 грудня 2015 року померла ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 3,4126 га, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 999681 та з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Лісова №6, с. Карайкозівка, Краснокутський район, Харківська область, який згідно по господарської книги ОСОБА_2 сільської ради числиться за ОСОБА_3

За життя 17.03.2004 року ОСОБА_3 був складений заповіт, згідно якого вона все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1

Позивач з метою прийняття спадщини в нотаріальному порядку зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, оскільки являється спадкоємцем за заповітом, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернулася до суду з позовом та прохає визнати за нею право приватної власності на земельні ділянки та на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

У відкрите судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача - ОСОБА_2 сільської ради Краснокутського району Харківської області, в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчому судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3, яка померла 03 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І - ВЛ № 522660, відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,4126 га, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №999681, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується копією державного акту.

Окрім цього, до спадкового майна ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Лісова №6, с. Карайкозівка, Краснокутського району, Харківської області.

Даний житловий будинок з господарськими будівлями згідно особового рахунку №0761-5 в книзі №12 ОСОБА_2 сільської ради Краснокутського району Харківської області числиться за ОСОБА_3 (померлою), про що свідчить довідка виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Краснокутського району Харківської області від 29 листопада 2018 року за №553.

З довідки КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» від 03.04.2017 року №213 вбачається, що на зазначений обєкт нерухомого майна право власності не зареєстроване.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті.

Згідно заповіту, посвідченого 17.03.2004 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 народних депутатів Краснокутського району Харківської області, зареєстрованого у реєстрі за № 23, ОСОБА_3 все своє майно де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він матиме за законом право заповіла ОСОБА_1, тобто позивачу по справі.

На час відкриття спадщини заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка у заповіті.

Позивач після смерті ОСОБА_3 з приводу оформлення спадщини в нотаріальному порядку зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу та в Краснокутській державній нотаріальній конторі була вручена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.10.2018р. за №1135/02-31.

Матеріали цивільної справи містять постанову державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 17.10.2018 року № 1135/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є відсутність правоустановлюючого документу, на який належав спадкодавцю.

Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Зазначене підтверджує ту обставину, що позивачка не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється.

Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Право ОСОБА_1 Борисівнина спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті її батька є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ОСОБА_4 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 999681.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_3, до складу спадкового майна входить земельна ділянка та житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться на території ОСОБА_2 сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті заповідача ОСОБА_3 має законне право на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223,1225 ЦК України, ст.ст.200, 259, 265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 3,4126 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 999681 після смерті ОСОБА_3, яка померла 03 грудня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Лісова №6 в с. Карайкозівка, Краснокутського району, Харківської області після смерті ОСОБА_3, яка померла 03 грудня 2015 року, в цілому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1).

ОСОБА_2 сільська рада Краснокутського району Харківської області (місцезнаходження: вул. Шкільна № 5, с. Качалівка, Краснокутського району, Харківської області, код ЄДРПОУ: 04396851).

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА