Справа №333/7765/17
Провадження №2-з/333/4/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Піх Ю.Р., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

29.12.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 третя особи Шоста Запорізька державна контора міста Запоріжжя, районної адміністрації запорізької міської ради по Комунарському району, реєстраційна адміністрація Запорізького міського управління юстиції Запорізької області про скасування свідоцтва про право власності на житло та реєстрації права власності на житло, встановленн6я факту проживання однією сім'єю, та визнання права користування квартирою.

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначила, що в ході підготовки позовної заяви позивачу стало відомо, що 15.08.2017 року на підставі свідоцтва про право власності на житло, серії та номер 97 виданого 27.09.2017 року районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району, проведена державна реєстрація права власності квартири АДРЕСА_1 за невідомою йому особою ОСОБА_2. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району 20.11.2017 року за №3151/01-26/01 надала відповідь про те, що районна адміністрація приватизацією вищезазначеної квартири не здійснювала. ОСОБА_1 є користувачем вищезазначеної квартири, що підтверджується актом від 01.12.2017 року, складеним за підписом мешканців будинку №56 по вулиці Автозаводській в місті Запоріжжя. Враховуючи отримані відповіді, які свідчать про те, що реєстрація права власності проведена на підставі підробленого свідоцтва про право власності. У зв'язку з чим заявник просив накласти арешт на квартиру №191 розташовану у будинку №56 по вулиці Автозаводській у місті Запоріжжі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, вважаю, що заява підлягає поверненню заявниці, виходячи з наступного.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року, відповідно до якого внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до правової позиції викладеної у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2016 року № 9 (із змінами і доповненнями) позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2016 року № 9 (із змінами і доповненнями) розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При дослідженні матеріалів заяви, суддею встановлено, що заявником не виконано вимоги ст. 151 ЦПК України в частині зазначення ціни позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищезазначеного, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову на підставі ч. 9 ст. 153 ЦПК України слід повернути останньому.

Керуючись ст. ст. 153, 258-260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ю.Р. Піх