справа № 208/730/17
№ провадження 2/208/295/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Івченко Т.П.

При секретарі: Стомаченко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Камянської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2, Приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_3 «про визначення часток у праві спільної сумісної власності за визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Заводського районного суду з позовною заявою до Дніпродзержинської міської ради, ОСОБА_2, Приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_3 «про визначення часток у праві спільної сумісної власності за визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом».

За даним позовом, ОСОБА_1 просив визначити розмір часток співвласників у праві спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а саме, що кожному співвласнику ОСОБА_1, ОСОБА_2 та померлому ОСОБА_4 належить по 1/3 частині квартири, визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем четвертої черги, після померлого ОСОБА_4 на 1/3 частину квартири під № 28 у будинку № 5/38 по вулиця Глаголєва у місті Кам'янське Дніпропетровської області, загальною площею: 45,3 кв.м., житловою площею: 27,6 кв.м.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28 жовтня 2014 року помер вітчим ОСОБА_4, який на момент смерті був зареєстрований за адресою: вулиця Глаголєва, АДРЕСА_2.

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на частку у спільній сумісній власності вказаної вище квартири, що належала спадкодавцю та членам його сім'ї на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунальної власності міста Дніпродзержинська від 09.01.2003 року.

Спадщину ОСОБА_1 прийняв у встановленому законом порядку, оскільки був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем на день його смерті за однією адресою. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину немає.

12 липня 2016 року ОСОБА_1 подав заяву до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_4, на підставі чого нотаріусом була заведена Спадкова справа № 29/2016. Однак нотаріусом була надана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії та роз'яснено, що він не може отримати Свідоцтво про право на спадщину як спадкоємець за законом після смерті вітчима, оскільки не може підтвердити родинні відносини з померлим, а також оскільки право власності на нерухоме майно підлягає державні реєстрації, яка у свою чергу не була проведена за померлим та іншими співвласниками. Було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання по суті.

Враховуючи вищезазначене позивач вимушений звертатись до суду з позовною заявою про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позивач в судове засідання подав заяву в якій прохав позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без його участі та не заперечував проти розгляду справи без участі відповідача та розгляду справи без застосування технічних засобів.

Представник Дніпродзержинської міської ради, ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, з винесенням рішення згідно чинного законодавства.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, дослідив матеріали справи, докази надані сторонами, приходить до наступного:

Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії ІV-КИ №371038 від 18.01.1991 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 18.01.1991 року Дніпровським відділом ЗАГС ГОР Дніпродзержинська, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_4. (а.с.15).

Під час укладення шлюбу ОСОБА_7 мала малолітнього сина ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-КИ №443135 виданого Перещепенським пос. Совет, Новомосковський район Дніпропетровської області, актовий запис №169. (а.с.18).

19 травня 1993 року ОСОБА_4 та членам його сім'ї, яка складалася із 3 осіб - дружини ОСОБА_7 та сина ОСОБА_1, було надано Ордер № 663 на жиле приміщення, а саме двохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до Акту за № 309 від 12.10.2016 року виданого ТОВ «ТОЛОКА», ОСОБА_1 мешкає за даною адресою з 1999 року по теперішній час. (а.с.20).

Фондом комунальної власності міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області було посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам його сім'ї ОСОБА_8 та ОСОБА_7, оскільки на час приватизації вказаної квартири всі члени сім'ї там проживали та були зареєстровані, що підтверджується Копією особового рахунку за № 064775, виданим ТОВ «ТОЛОКА». (а.с.19).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КИ №008470 від 21.06.2005 року, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, - розірвано. (а.с.16), але продовжували проживати однією сімєю у вказаній вище квартирі, вести спільне господарство.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4, помер 28 жовтня 2014 року.

12 липня 2016 року ОСОБА_1 подав заяву до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_4, на підставі чого нотаріусом була заведена Спадкова справа № 29/2016. Однак нотаріусом була надана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії та роз'яснено, що він не може отримати свідоцтво про право на спадщину як спадкоємець за законом після смерті вітчима, оскільки не може підтвердити родинні відносини з померлим, а також оскільки право власності на нерухоме майно підлягає державні реєстрації, яка у свою чергу не була проведена за померлим та іншими співвласниками.

Згідно з правилами статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Як встановлено судом, ОСОБА_4, помер 28 жовтня 2014 року і є час відкриття спадщини.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_4 заповіт не складав, то спадкування повинно відбуватися за правилами спадкування за законом.

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4, померлого 28 жовтня 2014 року, відкрилася спадщина у розмір 1/3 частку квартири №28 розташованої в будинку №5/38 по вулиці Глаголєва в м. Камянське, загальною площею 45,3 м.кв., житловою площею 27,6 м.кв., та після смерті вітчима ОСОБА_4, померлого 28 жовтня 2014 року, відкрилася спадщина у розмір 1/3 частку квартири №28, розташованої в будинку №5/38 по вулиці Глаголєва в м. Камянське, загальною площею 45,3 м.кв., житловою площею 27,6 м.кв.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1264 ЦК України, четверту чергу спадкоємців за законом складають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю протягом не менше, ніж пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтями 328, 392 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачкиє неотримання спадкодавцем за життя правовстановлюючого документа на вказане майно, хоча право власності на спадкове майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 7, 76, 81, 89, 265 ЦПК України, ст.ст.328, 381,386, 1217,1220,1222,1223,1258,1261, п.3 ст.1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Камянської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2, Приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_3 «про визначення часток у праві спільної сумісної власності за визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом», - задовольнити.

Визначити розмір часток співвласників у праві спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а саме, що кожному співвласнику ОСОБА_1, ОСОБА_2 та померлому ОСОБА_4 належить по 1/3 частині квартири.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем четвертої черги, після померлого ОСОБА_4 на 1/3 частину квартири під № 28 у будинку № 5/38 по вулиця Глаголєва у місті Кам'янське Дніпропетровської області, загальною площею: 45,3 кв.м., житловою площею: 27,6 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеномуПоложенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Суддя Івченко Т. П.