ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2994/18 Справа № 200/320/17 Суддя у 1-й інстанції - Шевцова Т.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Дніпрогаз, товариства з обмеженою відповідальністю Дніпропетровськгаззбут про захист прав споживача при нарахуванні плати за спожитий газ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про захист прав споживача при нарахуванні плати за спожитий газ, а саме, просив визнати дії відповідача щодо нарахування плати за спожитий газ позивачу у розрахункові періоди (календарні місяці) січень травень 2015 року протиправними та такими, що порушують права споживача, визнати, що борг його борг у сумі 132,33 грн. перед ПАТ Дніпрогаз та ТОВ Дніпропетровськгаз збут утворився штучно через протиправні дії ПАТ Дніпрогаз при нарахуванні плати за спожитий газ позивачу у розрахункові періоди (календарні місяці) періоду січень - травень 2015 року, зобов'язати ПАТ Дніпрогаз перерахувати нарахування за спожитий газ ОСОБА_1 за кожен розрахунковий період (календарний місяць) періоду січень - травень 2015 року відповідно до показань лічильника зазначених у платіжних квитанціях.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в середині грудня 2015 року при реєстрації в особистому кабінеті на сайті 104.ua позивач виявив інформацію про наявність у нього боргу по оплаті за спожитий газ. Сума боргу була вказана трохи більше 1000 грн.

22 грудня 2015 року він звернувся до абонентського відділу за роз'ясненням, на що йому було надано пояснення, що його борг складає 630 грн. на показання лічильника 8283 нм3, про що є відмітка абонентського відділу на платіжній квитанції за жовтень 2015 року. Також пояснили, що борг утворився внаслідок зміни тарифу на постачання газу з 01.04.2015 року, а не з 01.05.2015 року, а також внаслідок зміни соціальної норми споживання газу для пільговиків з 23,6 нм3 на 18 нм3 з 01.10.2014 року, про що позивача не було повідомлено відповідачем відповідно до приписів пункту 4 Типового договору, а також письмовим попередженням про борг за спожитий газ відповідно до абзацу першого пункту 19 Правила газопостачання.

Позивач зазначає, що на підставі отриманої інформації він, як і раніше, відповідно до вимог Закону, Правил газопостачання, Договору від 01.10.2001 та Типового договору самостійно перерахував суму платежів за спожитий газ за період з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року, так як показання лічильника 8283 нм3 дійсно на 01.11.2015 року, про що є відмітка відповідача у платіжній квитанції за жовтень 2015 року. Стверджує, що його борг склав 461,15 грн., що на 168,85 грн. менше боргу встановленого абонентським відділом.

Сума боргу 461,15 грн. була сплачена позивачем 23.12.2015 року разом з поточним платежем за листопад 2015 року.

Позивач неодноразово звертався до ПАТ Дніпрогаз з проханням перерахувати йому борг у сумі 168,85 грн. на підставі показань лічильника, зазначених у платіжних квитанціях за кожен календарний місяць, та надати розрахунки по кожному місяцю, в яких, як вважає Відповідач, утворився борг. Проте, листами від 29.01.2016 № 864/7/7-3, від 09.03.2016 року № 2181/7/7-3 та від 04.04.2016 № 3216/17-3 відповідачем відмовлено позивачу у перерахунку боргу, заявивши, що підстав для перерахунку не має, посилаючись на неналежне виконання позивачем пунктів 17 та 29 Правил газопостачання, що діяли на період спірних відносин, а саме через несвоєчасну та не в повному обсязі оплату за спожитий газ. Позивач стверджує, що такі дії відповідача порушують його права як споживача.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем оплата за надані послуги з газопостачання здійснювалась несвоєчасно та не в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних документів за січень 2015 року березень 2016 року, порушення прав позивача з боку відповідачів не встановлено, а тому у задоволенні позовних вимог було відмовлено за їх безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на не дослідження судом наданих доказів, неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що наведені відповідачем у нарахуванні плати за спожитий газ розрахункові періоди за січень-травень 2015 року: 15-31 січня, 31 січня - 21 березня, 21 березня 21 травня, 21-31 травня та показання за ці розрахункові періоди встановлені відповідачем протиправно, так як вони не відповідають календарному місяцю, чим порушують його право як споживача на розрахунковий період для визначення розміру оплати послуг газопостачання календарний місяць. Апелянт вказує, що такі дії відповідача порушують його право на зняття показань лічильника газу станом на перше число місяця, що настає за розрахунковим та зазначення їх у платіжних документах (квитанціях), на підставі чого він самостійно розраховує суму платежу за розрахунковий період з урахуванням роздрібної ціни на природний газ. Крім того, скаржник зазначає, що неналежне виконання ним пунктів 17, 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання через несвоєчасну та не в повному обсязі оплату за спожитий газ жодним чином не пов'язано з розрахунком плати за спожитий газ та не несе ніяких правових наслідків при розрахунку плати за спожитий газ і тим самим не може бути підставою для відмовлення у такому перерахунку. Також апелянт вказує, що відповідач не має права на власний розсуд встановлювати розрахункові періоди.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що в ПАТ Дніпрогаз, відкрито особовий рахунок № 310086448 на імя ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, за якою зареєстровано 3 особи, встановлені газові прилади: плита газова (ПГ4), газова колонка, 21.11.2001 р. встановлено лічильник газу ОКТАВА G4, опалювальна площа 52,7 м2.

По особовому рахунку позивача утворилась поточна заборгованість за послуги з газопостачання, яка складає 168,18 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

У відповідності до ст. 20 цього Закону споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Згідно з пунктом 5 Договору про надання послуг з газопостачання, газопостачальник зобов'язується, зокрема, проводити перерахунок за фактично надані послуги з газопостачання (за умови відсутності лічильника) у разі припинення надання послуг з газопостачання за письмовою заявою Споживача на період його тимчасової відсутності; повідомляти Споживача через засоби масової інформації та в місцях оплати за газ про зміни роздрібних цінна газ не пізніше ніж за 5 днів до введення їх в дію.

Відповідно до пункту 7 Договору одним із обов'язків Споживача є своєчасне внесення плати за надані послуги з газопостачання.

Пунктом 28 Правил надання надання населенню послуг з газопостачання, які були чинні на час виникнення спірних правовідносин також встановлено обов'язок Споживача щодо своєчасного внесення плати за надані послуги з газопостачання.

Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів (пункт 17 зазначених Правил).

Пунктом 22 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП 30 вересня 2015 року № 2496 передбачено зобов'язання побутового споживача, зокрема забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу та проводити на вимогу постачальника звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та предявляти платіжні документи на вимогу постачальника для перевірки правильності оплати.

Побутовий споживач є відповідальним за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання (п.25 Правил)

Тобто, за наявності побутового газового лічильника перерахунок вартості наданих послуг на вимогу споживача не проводиться, а відповідні коригування у випадку зняття контрольних показників лічильника газу чи фактичних показників, коригуються та відображаються у фінансовому стані картки особового рахунку споживача.

Як в позові, так і в апеляційній скарзі позивач посилається на те, що відповідачем у нарахуванні плати за спожитий газ розрахункові періоди за січень-травень 2015 року: 15-31 січня, 31 січня - 21 березня, 21 березня 21 травня, 21-31 травня та показання за ці розрахункові періоди встановлені відповідачем протиправно, однак ці доводи більш зводяться незгоди із сумою виникликої заборгованості. При цьому, позивачем не заперечується, а навпаки в апеляційній скарзі визнається факт порушення ним обов'язку щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за спожитий газ.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Аналізуючи встановлені обставини справи, надані сторонами докази та враховуючи зазначені норми права, колегія суддів погоджується з висновком районного суду щодо безпідставності заявлених позовних вимог, оскільки порушень прав позивача з боку відповідачів ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції встановлено не було.

Доводи апелянта про те, що наведені відповідачем у нарахуванні плати за спожитий газ розрахункові періоди та показання за ці розрахункові періоди є протиправними, так як вони не відповідають календарному місяцю, чим порушують його право як споживача на розрахунковий період для визначення розміру оплати послуг газопостачання календарний місяць, а також те, що такі дії відповідача порушують його право на зняття показань лічильника газу станом на перше число місяця, що настає за розрахунковим та зазначення їх у платіжних документах (квитанціях), на підставі чого він самостійно розраховує суму платежу за розрахунковий період з урахуванням роздрібної ціни на природний газ, є необґрунтованими, оскільки ПАТ Дніпрогаз для забезпечення обліку природного газу та безперервної процедури визначення кількості спожитого газу відображало на кінець звітного місяця прогнозовані показники з метою забезпечення обліку місячних обсягів газу для Постачальника, які в подальшому корегуються з урахуванням фактичних показників лічильників газу (в залежності від дати таких показників), зазначених Споживачем в платіжних документах та контрольних показниках лічильника газу. При цьому, дані твердження апелянта не вказують на порушення прав останнього щодо зняття показань лічильника та оплати послуг газопостачання.

Інші доводи апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та надані сторонами докази, надав їм належну оцінки, правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

ОСОБА_2