Постанова

Іменем України

5 січня 2018 року

м. Київ

справа № 343/1459/16

провадження № 61-1655ск 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області,

представник позивача - Масник Ю. М.

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 7 листопада 2016 року у справі за позовом Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_5 про стягнення надміру виплачених сум пенсій,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У липні 2016 року Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення надміру виплаченої пенсії у розмірі 15 855 грн 40 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що 27 серпня 2015 року ОСОБА_5 звернулася до управління з заявою про проведення перерахунку пенсії у відповідності до статтей 40, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». До заяви було додане розпорядження, яке видане Яворівською сільською радою від 03 серпня 2015 року № 178 про розірвання трудового договору. Після проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_5 з 03 вересня 2015 року був встановлений в сумі 4 602 грн 10 коп.

В ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_5 в період з 02 квітня 2015 року по 03 серпня 2015 року працювала на умовах цивільно-правової угоди в Яворівській сільській раді Долинського району Івано-Франківської області, мала право підпису необхідних бухгалтерсько-облікових документів та виконувала роботу з надання послуг по організації та веденню бухгалтерського обліку щоденно в робочі дні.

Згідно порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що у разі працевлаштування (початку діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням.

При цьому відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (у тому числі копію трудової книжки із записом про працевлаштування та/або копію цивільно - правового договору).

Згідно частини другої статті 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застрахована особа зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Однак ОСОБА_5 не повідомляла про зміну даних та обставин, що стосуються виплати пенсії, в результаті чого вище наведені порушення дали можливість їй в період з 02 квітня 2015 року по 03 серпня 2015 року безпідставно отримати надмірну виплату пенсії в загальному розмірі 15 855 грн 40 коп.

У поданих до суду запереченнях проти позову відповідач зазначила, що з 02 квітня 2015 року по 03 серпня 2015 року вона працювала в Яворівській сільській раді Долинського району Івано-Франківської області згідно договору від 27 березня 2015 року по наданню послуг з ведення бухгалтерського обліку, відповідно до умов якого, вона забезпечувала своєчасне складання бухгалтерської та податкової звітності, виконувала іншу роботу, передбачену договором за плату. Пунктом 7.1 договору передбачено, що роботу вона виконувала до прийняття працівника на посаду головного бухгалтера, а згідно пункту 3.3.1 договору, мала право на залучення на свій розсуд до виконання роботи третіх осіб. Така робота не враховується до стажу, за наявності якого існує право на призначення пенсії державного службовця.

Вказала, що про укладення договору повідомила працівників Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі, надавши їм заяву, а також копію договору та розпорядження, однак відповідачем свідомо не припинялась виплата пенсії, посилаючись на необхідність отримання відповідного роз'яснення з Пенсійного фонду України.

Про те, що працівникам управління було відомо про даний факт свідчить і те, що Долинським об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області ще 03 лютого 2016 року прийнято рішення № 42 про утримання надміру виплачених сум пенсії, відповідно до якого з її пенсії почали утримувати переплату в розмірі 20 % пенсії щомісячно, починаючи з квітня 2016 року.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2016 року у задоволені позову Долинському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відмовлено.

Долинське об'єднане управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області оскаржило вказане рішення до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2016 року Долинському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від оплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Долинського районного суду від 30 вересня 2016 року, а апеляційну скаргу залишено без руху в зв'язку з несплатою судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 7 листопада 2016 року апеляційну скаргу Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2016 року визнано неподаною і повернуто заявнику.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року, Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області просить скасувати ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву управління, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що бюджетом Пенсійного фонду України кошти на сплату судового збору передбачені не були, оскільки, відповідно до пункту 18 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», у редакції, що діяла до 01 вересня 2015, Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від сплати судового збору, а згідно з частиною другою статті 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до положень частини другої статті 297 ЦПК України, у редакції, станом на час подання апеляційної скарги, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу, тобто надається строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно положень частини другої статті 121, частини другої статті 295 ЦПК України, у редакції, станом на час подання апеляційної скарги, у разі невиконання особою, яка подала апеляційну скаргу, вимог ухвали суду в установлений строк, скарга вважається неподаною та повертається.

Судом установлено, що ухвалу судді судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2016 року, якою надано строк до 28 жовтня 2016 року для виправлення недоліків апеляційної скарги, представник Долинського об'єднання управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області отримав 19 жовтня 2016 року, що підтверджується його підписом у повідомленні про вручення поштового відправлення.

Повертаючи апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно виходив із того, що особою, яка подавала апеляційну скаргу не виконано вимоги ухвали щодо сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

Доводи Долинського об'єднання управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про те, що позивач фінансується із державного бюджету України та не має можливості сплатити судовий збір у зв'язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету, висновків апеляційного суду не спростовують, оскільки отримавши копію ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, заявник жодним чином не відреагував на її вимоги, з обґрунтованим клопотанням про звільнення від сплати судового збору не звертався та належних доказів наявності у нього пільг щодо сплати судового збору не надавав.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу та залишити ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 7 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник