справа № 216/6151/17
номер провадження № 2/216/1212/18
УХВАЛА

про забезпечення позову

16.01.18

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянув заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В :

28 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, в якому просив визнати підприємницьку діяльність відповідача під час виконання Договору № Ч-1/230409 від 23.04.2009 року про надання йому послуг з підключення до мережі Інтернет та пірингових локальних мереж - агресивною та нечесною.

28 грудня 2017 року до суду повторно надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, яку мотивує тим, що відповідачем на його адресу надіслано лист - повідомлення про розірвання договору № Ч-1/230409 від 23.04.2009 року в односторонньому порядку та припинення надання послуг з підключення до мережі Інтернет. Беручи до уваги те, що ним оскаржено до суду дії відповідача внаслідок яких виникла заборгованість з метою уникнення можливості спричинення збитків сторонам та забезпечення виконання в майбутньому рішення по даній справі та уникнення безпідставного відключення його від мережі Інтернет.

ОСОБА_2 просить в порядку забезпечення позову заборонити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 вживати будь-які заходи або вчиняти будь-які дії по відключенню від мережі Інтернет в зв'язку з можливим утрудненням виконання рішення суду у випадку задоволення його позовних вимог та вжити заходів для термінового виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд, розглянувши заяву, вивчивши письмові матеріали справи, прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що ч. 1 ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов'язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, в порушення зазначених норм в позивач не обґрунтував та жодним чином не зазначив, з яких підстав він дійшов висновку про неможливість чи утруднення у майбутньому виконання рішення суду.

Позивач не довів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. У заяві відсутнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущені позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, у зв'язку з тим, що заявлений ОСОБА_2 вид забезпечення позову, щодо заборони вчиняти ФОП ОСОБА_3 вчиняти дії щодо припинення надання послуги з доступу до мережі Інтернет і відключати від мережі та пірингових локальних мереж не відповідає позовним вимогам з якими звернувся позивач до суду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які беруть участь у справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: В.В. Сидорак