ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Каратаєвої Л.О., Демченко Е.Л.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ ОТП Факторинг Україна, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 06 грудня 2011 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис № 9607 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на приміщення магазину Техніка вбудованого в житловий будинок №37 по вул. Шевченко смт. Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна для сплати боргу у розмірі 53492,26 доларів США, що є еквівалентним 429097,80 грн. на підставі договору іпотеки, посвідченого 21.07.2008р. нотаріально. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис виконаний без достатніх правових підстав, оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив пакет документів, поданий відповідачем для вчинення напису на відповідність вимогам ст.ст. 87, 88 Закону України Про нотаріат. При цьому нотаріус не перевірив безспірність заборгованості та наявність права вимоги у ТОВ ОТП Факторинг Україна, оскільки договір іпотеки був укладений з іншою особою ЗАТ ОТП Банк.

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати недійсним та таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 9607 від 06.12.2011р., вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.07.2008 року між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №CM-SME309/262/2008, згідно умов якого позивач отримав 54 000,00 Доларів США. Для забезпечення повного та своєчасного виконання зобовязань щодо повернення кредитних коштів між ОСОБА_1 та ЗАТ ОТП Банк було укладено договір іпотеки №РС-SМЕ309/262/2008 за яким Іпотекодержателю ЗАТ ОТП Банк було передано в іпотеку нерухоме майно - приміщення магазину Техніка вбудованого в житловий будинок №37, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, селище міського типу Солоне, вул.Шевченко, що належить на праві власності ОСОБА_1 Договір іпотеки 21.07.2008р. посвідчено державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за №4061.

18 березня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали договір про відступлення права вимоги, згідно з умовами якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором від 21 липня 2008 року №CM-SME309/262/2008, а також за договором іпотеки від 21 липня 2008 року №РС-SМЕ309/262/2008. Того ж дня вказаний договір приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_2 посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 1677.(а.с. 78-101, т. 1).

Відповідно до Додатку № 1 до цього договору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передано та відступлено сукупність прав, належних ПАТ «ОТП Банк» за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставне майно.

Позичальник своїх зобов'язань з повернення кредиту не виконував, а тому у позивача виникла заборгованість перед банком, у зв'язку з чим останній звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки.

Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 06 грудня 2011 року вчинено виконавчий напис № 9607 про звернення стягнення на нерухоме майно - приміщення магазину Техніка вбудованого в житловий будинок №37 (тридцять сім), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, селище міського типу Солоне, вул. Шевченко, що належить на праві власності ОСОБА_1 на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна за борг у розмірі 53 495,44 доларів США на підставі договору іпотеки, посвідченого 21.07.2008р. Солонянською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстром №4061.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що нотаріусом та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було виконані вимоги законодавства щодо вчинення виконавчого напису та останнім надані всі необхідні документи для його вчинення.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції належним чином не перевірив які саме документи було подано відповідачем нотаріусу, та чи достатньо було цих документів для вчинення виконавчого напису, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису) передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Відповідно до пункту 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 зазначеного Переліку, нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Встановлено, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надало нотаріусу оригінал договору іпотеки, копію кредитного договору, розрахунок заборгованості за кредитним договором та досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, на підставі яких він вчинив оспорюваний виконавчий напис.

Посилання апеляційної скарги на те, що договір відступлення права вимоги від 18 березня 2011 року, укладений між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна», не передбачає можливості фактором стягнення на предмет іпотеки є безпідставними, оскільки спростовуються наявною в матеріалах справи копією цього договору разом із додатком, за яким ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув права вимоги за кредитним договором від 21 липня 2008 року №CM-SME309/262/2008, а також за договором іпотеки від 21 липня 2008 року №РС-SМЕ309/262/2008.

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що договір іпотеки не передбачав можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса щодо звернення стягнення на майно є необґрунтованим, оскільки згідно зі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Крім того, у п. 6.3. Іпотечного договору вказано, що жодне положення цього договору не може тлумачитись як таке, що обмежує права іпотекодержателя звернутись до уповноважених органів за захистом своїх прав в порядку, встановленому законодавством України.

Отже, одним із таких способів захисту прав іпотекодержателя може бути звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису.

Крім того, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення та надіслання досудової вимоги. Так, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направляло позивачу відповідну досудову вимогу від 23.09.2011 року за вих. № 48345, отримання якої 30.09.2011 року позивачем підтверджується копією поштового повідомлення про вручення поштового відправлення(а.с.77, т.1).

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в звязку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

ОСОБА_5

ОСОБА_6