Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3604/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буківської сільської ради Виноградівського району, третя особа державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Буківської сільської ради Виноградівського району, третя особа державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу, про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовано наступним. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки - ОСОБА_2, після його смерті якого залишилася спадщина, що складається з житлового будинку та двох земельних ділянок.

Позивачкою прийнято спадщину, так як вона проживала разом зі своїм чоловіком на день його смерті.

За оформленням права на спадщину позивачка звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом Виноградівської держнотконтори відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями та на землю втрачені, про що подано оголошення в газету.

Враховуючи обставини, що позивачкою прийнято спадщину після смерті чоловіка, однак правовстановлюючі документи на спадковий будинок та земельну ділянку втрачено, позивачка вказує на наявність правової підстави для звернення до суду з даним позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок та земельну ділянку.

Під час розгляду справи у суді у якості відповідачів залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є сином та донькою померлого ОСОБА_2

При дачі пояснень позивачка позов підтримала. Зазначила, що на день смерті проживала з чоловіком. Донька наразі має іншу сім'ю, проживає в м.Ужгород. Син з будинку також знявся з реєстрації у зв'язку з навчанням. Відповідачі претензій до спадщини не ставлять, таку не приймали.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав, зазначив, що претензій до спадкового майна не ставить, спадщину не приймав.

Відповідачем ОСОБА_4 до суду подано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.).

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки - ОСОБА_2 (а.с.8,9), після смерті якого залишилось спадкове майно, до його складу входить житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними спорудами та земельної ділянки площею 1,26 га.

Вказане спадкове майно належало спадкодавцю відповідно до Свідоцтва про спадщину, виданого державним нотаріусом 29.10.2005 року (а.с.12).

Дане Свідоцтво про спадщину втрачено, про що розміщено оголошення в газету (а.с.15).

Позивачем прийнято спадщину, так як відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя що його пережив та батьки.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як видно з представлених доказів, правовстановлюючий документ на спадкове майно втрачено. Інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове

майно, тому змінені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі і за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок та земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задоволити.

Визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_1 право власності в цілому на житловий будинок загальною площею 82,4 кв.м., житловою 39,1 кв.м. з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку 1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,06 га та земельну ділянку 2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,20 га, розташовані на території Виноградівської міської та Буківської сільської рад згідно державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 21.10.1999 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо