АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 650/445/17 Головуючий в І інстанції Хомик І. І. Провадження №22-ц/791/114/18 Доповідач: Воронцова Л. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 жовтня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що 23 грудня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, відповідно до умов якого для придбання товару та послуг кредитор надав позичальнику споживчий кредит у відповідності до встановлених умов та правил кредитування, а позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі.

Разом із наданням позичальнику споживчого кредиту, банк відкрив картковий рахунок в гривнях, видав кредитну карту та зобов'язався виконувати розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки.

22 грудня 2014 року між ПАТ ОТП «Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено договір факторингу, за яким до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 23 грудня 2011 року до позичальника ОСОБА_5

Відповідач зобов'язання щодо повернення кредиту не виконувала, у зв'язку з чим станом на 07 березня 2017р. виникла заборгованість на суму 25 678,26 грн., а саме: залишок заборгованості за кредитом 23 691,26 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1 987,00 грн.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_5 на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 25 678,26 грн та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 жовтня 2017 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» 25 678 гривень 26 коп. заборгованості за кредитним договором та судовий збір в сумі 1 600 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна просить її відхилити, рішення суду залишити без змін.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Справа розглядається у відсутність представника позивача, у звязку з поданою заявою про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач користувалася коштами, які знаходилися на картковому рахунку, що підтверджується випискою з особового рахунку № 8481, остання банківська операція по картковому рахунку, а саме поповнення рахунку на суму 4 462,99 грн. здійснена 29 вересня 2014 року, інші платежі в рахунок погашення кредитної заборгованості станом на 07 березня 2017 року не надходили, строк позовної давності позивачем не порушено.

З висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки до нього він дійшов неповно зясувавши обставини, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, 23 грудня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 укладено договір про надання споживчого кредиту № 1 000763436, відповідно до умов якого (розділ І п. 1.1) банк надав останній споживчий кредит в сумі 4 274,88 грн. та, згідно з розділом 2 вище зазначеного договору, відкрив картковий рахунок та видав кредитну картку типу Master Card Standard /а. с. 3 4/.

Згідно п. 1.4.1 Позичальник зобовязаний повністю повернути Кредитору суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені кредитним договором не пізніше 23 грудня 2013 року.

Відповідно до п. 2.5 Розділу 2 вище зазначеного договору, строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання банком і позичальником цього договору. Банк має право змінити (зменшити або збільшити) строк дії кредитної лінії в односторонньому порядку. Підписанням цього договору Позичальник погоджується із запропонованим порядком зміни строку дії кредитної лінії.

Пунктом 2.11 Розділу 2 вище зазначеного договору передбачено, що держатель зобовязаний щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в звіті - розрахунку.

22 грудня 2014 року між ПАТ ОТП «Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено договір факторингу, за яким до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 23 грудня 2011 року по позичальнику ОСОБА_5 /а. с. 15 18; 219 295; т. ІІ, а. с. 17/.

Відповідно до виписки з особового рахунку ОСОБА_5, остання банківська операція по картковому рахунку, а саме поповнення рахунку на суму 4 462,99 грн. здійснена 29 вересня 2014 року /а. с. 83, 142 117 144/.

Представник відповідача ОСОБА_7 заперечує здійснення ОСОБА_5 останнього платежу 29 вересня 2014 року у розмірі 4 462,99 грн та визнання нею вказаного факту в суді першої інстанції. Стверджує, що вказані грошові кошти вніс позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з метою переривання строків позовної давності для його ж звернення до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором перед викупом кредитного портфеля.

Дані твердження відповідача позивачем у порушення вимог ст. 12, 81 ЦПК України не спростовані.

Так, у наданих позивачем до суду виписках по особовому рахунку ОСОБА_5 надходження 29 вересня 2014 року на вказаний рахунок грошових коштів у розмірі 4 462,99 грн призначення платежу значиться, як поповнення карткового рахунку, з формулюванням, яке жодного разу у вказаній виписці не зазначалося, окрім внесення позивачем на цей же рахунок суми 25 678,26 грн. 19 грудня 2014 року, з призначенням платежу «поповнення карткового рахунку», що визнається позивачем.

Докази про внесення грошових коштів на особовий рахунок саме ОСОБА_5 29 вересня 2014 року, надання апеляційному суду га його запит меморіального ордеру, за яким було здійснено поповнення рахунку з метою ідентифікації особи ,позивачем не надано.

Також позивачем не надано суду довідки розрахунку заборгованості за споживчим договором про детальне відображення механізму утворення цієї заборгованості.

Натомість згідно додатку № 1 до реєстру боржників № 2 до Договору Факторингу № 22/2/14/1-1 від 22 грудня 2014 року, ТОВ «ОТП Банк» передав ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права кредитора за договором з ОСОБА_5 від 23 грудня 2011 року з зазначенням дати закінчення кредитного договору 23 грудня 2013 року та інформацією щодо здійснення ОСОБА_5 останнього платежу 28 січня 2014 року у розмірі 950 грн, що відповідачем не заперечується /т. ІІ, а. с. 17/.

Позивач, у порушення вимог процесуального закону ст. ст. 12, 81 ЦПК України не надав суду доказів про термін дії кредитної картки, виданої банком ОСОБА_5 за вказаним споживчим договором.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно приписів ч. 4 ст. 267 ЦПК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з вказаним позовом 05 квітня 2017 року /т. І, а. с. 2/, тоді як строк дії договору закінчився 23 грудня 2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності, про застосування якої відповідачем подано заяву до суду першої інстанції, що є підставою для відмови у позові /т. І, а. с. 96 98/.

Враховуючи вище викладене, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг України».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.387, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 жовтня 2017 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 12 січня 2018 року.

Головуючий підписОСОБА_1
Судді: підпис підписОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 12 січня 2018 року Постанова набрало законної сили 11 січня 2018 року

Суддя Секретар судового засідання ОСОБА_1 ОСОБА_4